Справа № 592/1798/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 р. Справа № 592/1798/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2016р. по справі № 592/1798/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

про зобов' язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є інвалідом ІІІ групи. Відповідачем з 2012 року їй була призначена і виплачувалася пенсія по інвалідності відповідно до Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року виплата пенсії їй була припинена на підставі ст. 12 Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки працює в управлінні Пенсійного фонду України в місті Сумах. Вказаною статтею було передбачено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», не виплачуються. Відповідно до п.5 Перехідних положень до Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, у тому числі«Про державну службу». До 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до ряду законів, в тому числі«Про державну службу».Тому позивач вважає, що з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати їй пенсії по інвалідності, оскільки вона з зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Позивач 15.02.2016 року звертався до відповідача з заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, але їй було відмовлено. Тому позивач просив визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2016 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2016 року та зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Начальник управління Пенсійного фонду України в м. Сумах подав письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та розглянути справу без участі представника управління.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення щодо позовних вимог змінами внесеними до положень ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Посилається також на положення ст. 99 КАС України.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивачка з 27 лютого 2012 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії становить 1049, 00 грн., що підтверджується протоколом №8253 від 14.03.2012 р. про призначення пенсії.

З 01 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах припинив виплату позивачу пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання.

З 15 лютого 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах із заявою, у якій просила поновити їй виплату пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання з 01 квітня 2015 року, тобто з дати припинення виплати.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах листом від 16.02.2016 р. за № 72/М «Про розгляд заяви» відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка продовжує працювати на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, тому відсутні підстави для нарахування та виплати їй зазначеної пенсії відповідно до Закону враховуючи зміни до законодавства відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Необхідно зазначити, що 02.03.15 р. прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 -VIII від 02.03.15 р., який набрав чинності з 01.04.15 р. Вказаним Законом ст. 37 Закону України "Про державну службу" було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.15 р. по 31.12.15 р. особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.15 р. у разі неприйняття до 01.06.15 р. Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.15 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно законів України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів".

Вказаний в п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.15 р. закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.15 р. не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими законами не призначаються.

Таким чином, з 01.06.15 р. посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення їй пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України "Про державну службу" у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачці пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону і з 01.06.15 р. перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

Також колегія суддів зазначає, що виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону № 213 від 02.03.15 р. стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено, що з 01.06.15 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. При цьому, право на пенсію виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01.06.15 р. перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вищевикладене, з 01.06.15 р. виплата пенсії, призначеної позивачці відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягала відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів зазначає, що з 01.06.15 р. виплата пенсії, призначеної позивачці ОСОБА_1 відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Однак колегія суддів зазначає, що з 1 січня 2016 року пенсія державним службовцям та прирівняним до них особам призначається на загальних умовах. (Закон України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону України № 911-VIII від 24.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»). Виплата раніше призначених «спецпенсій» буде здійснюватись за умовами, що діяли до набрання чинності цього закону.

Відповідно до абз. першого та другого частини четвертої статті 85 Закон України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону України № 911-VIII від 24.12.2015р. тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України"Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Тому у даному випадку право позивачки порушено за період по 31 грудня 2015 року.

Крім того, щодо періоду з якого позивачка просила задовольнити її позовні вимоги, то колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом 19.02.16 року із вимогами щодо захисту її порушених прав.

Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивачка просить суд захистити її права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 19.08.2015 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.06.2015 року по 19.08.2015 року.

Враховуючи вище встановлене , позовні вимоги та приписи ст. 11 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача, з метою їх захисту, підлягають задоволенню саме шляхом визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у відновленні ОСОБА_1 виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 19.08.2015 року по 31.12.2015 року і зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах відновити з 19.08.2015 року по 31.12.2015 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвели до ухвалення неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2016р. по справі № 592/1798/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у відновленні ОСОБА_1 виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах відновити з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги в частині періоду з 01.06.2015р. по 19.08.2015р. залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 29.04.2016 р.