Справа № 306/1709/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 квітня 2016 року м. Київ К/800/4472/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року

у справі № 306/1709/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними у відмові зарахувати до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років, період роботи з 01 лютого 1991 року по 23 травня 1995 року на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01 червня 1995 року по 08 листопада 2001 року на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів»; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років період роботи з 01 лютого 1991 року по 23 травня 1995 року на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01 червня 1995 року по 08 листопада 2001 року на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів» та зобов'язати відповідача призначити грошову допомогу, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року, постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2015 року у справі № 306/1709/15-а в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними дій та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років період роботи на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату з 01 лютого 1991 року по 23 травня 1995 року скасовано, в задоволенні цих вимог відмовлено. В решті постанову залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 01 лютого 1991 року позивачка прийнята на роботу на посаду завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімкомбінату. 24 жовтня 1994 року Свалявський лісохімкомбінат було перейменовано на акціонерне товариство фірма Свалява ЛХК, а 26 травня 1995 року позивач була звільнена з роботи за власним бажанням.

01 червня 1995 року Свалявською райлікарнею прийнята на роботу на посаду фельдшера Свалявського заводу продтоварів згідно трудового договору відповідно до наказу від 01 червня 1995 року № 231. 08 листопада 2001 року звільнена за підставами, передбаченими контрактом пункту восьмого статті 36 Кодексу законів про працю.

Згідно з довідкою від 24 червня 2015 року № 3 виданої директором ТОВ «Імперіал» вбачається, що Свалявський завод продтоварів реорганізовано в ТОВ «Імперіал» у 2003 році. Діяльність державного підприємства «Свалявський завод продтоварів» припинено шляхом його реорганізації через приєднання до ТОВ «Імперіал».

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, період роботи на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату з 01 лютого 1991 року по 23 травня 1995 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального трудового стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Пунктом 7 - 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь - яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що зарахування до стажу роботи періоду роботи позивачки з 01 лютого 1991 року по 23 травня 1995 року на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату, не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років, оскільки Свалявський лісохімічний комбінат, як видно з трудової книжки, не відноситься до установ державної або комунальної форми власності, як це вимагають вищенаведені законодавчі приписи.

В той же час, правильним є висновок судів щодо зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров'я за вислугу років період роботи з 01 червня 1995 року по 08 листопада 2001 року на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів», так як згідно наказу № 231 від 01 червня 1995 року Свалявської центральної рай лікарні та записів трудової книжки остання працювала у державному закладі - Свалявській центральній райлікарні.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області на постанову ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі № 306/1709/15-а.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед