Справа № 826/6522/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 квітня 2016 року 09:00 справа №826/6522/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській"
доУправління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особаДепартамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
проскасування припису
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Дім на Пушкінській") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), Заступника начальника відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 та Головного спеціаліста відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Купрієнка Євгена Ігоровича, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 01 квітня 2015 року №191/П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6522/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2016 року, занесеною до журналу судового засідання, виключено зі складу відповідачів Заступника начальника відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 та Головного спеціаліста відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Купрієнка Євгена Ігоровича, залучено до участі у справі Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача.

В судовому засіданні 14 березня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечив; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2015 року відповідачем винесено припис №191/П, яким вимагалося від позивача надати на розгляд проектну документацію з консервації об'єкту "Міської садиби Міхельсона", який складається з будинку прибуткового 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 35-а), охоронний номер №231/1; будинку прибуткового (флігеля) 1888-1896 рр. (вул. Пушкінська,35-б), охоронний номер №231/2; будинку прибуткового 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 37-а), охоронний номер № 231/3; будинку прибуткового (флігеля) 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 37-б),охоронний номер №231 (далі по тексту - садиба), для погодження в установленому порядку відповідно до чинного законодавства, отримати дозвіл на виконання робіт з консервації садиби, привести садибу до належного стану.

Позивач вважає, що вищезазначений припис є незаконним, неправомірним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, порушує права та інтереси позивача, підлягає скасуванню, оскільки його підписано неналежними особами, припис не відповідає затвердженій чинним законодавстві формі, прийнятий з порушенням вимог Наказу Міністерства культури і туризму України від 11 листопада 2010 року №1043/0/16-10 та Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", складений за наслідками перевірки, якої на справді не було.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в якому зазначав про дотримання вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини" при складенні та видачі спірного припису щодо підстав, компетенції та порядку видачі приписів, у зв'язку із чим вважає, що позовні вимоги мають бути залишені без задоволення.

Третя особа письмового пояснення стосовно позовних вимог до суду не надала.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові засади здійснення охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини".

Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно частини першої статті 3 Закону України "Про охорону культурної спадщини" державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток національного значення, припинення робіт на цих пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи здійснюються за відсутності затверджених або погоджених із відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, дозволів або з відхиленням від них; погодження документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони культурної спадщини; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, крім іншого: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них, застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язаний утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього закону та охоронного договору.

Згідно статті 30 Закону України "Про охорону культурної спадщини" приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 1 Положення про Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28 вересня 2005 року №1805 (далі по тексту - Положення), Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київради (КМДА), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітне та підконтрольне Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади - центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно пункту 2 Положення Управління є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до пункту 8.2 Положення Управління має право перевіряти дотримання правил та режиму збереження, утримання, використання, дослідження, консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об'єктів культурної спадщини юридичними та фізичними особами незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування.

Згідно пункту 7.14 Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань, видає розпорядження та приписи щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їх територіях і в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених Законом України "Про охорону культурної спадщини".

Пунктом 7.33 Положення передбачено, що Управління видає розпорядження та приписи юридичним та фізичним особам, які завдали шкоди пам'яткам, їх територіям (у тому числі незаконним будівництвом), щодо відновлення пам'яток та їх територій, а якщо відновлення неможливе, - щодо відшкодування завданих збитків відповідно до закону.

Матеріали справи підтверджують, що 01 квітня 2015 року відповідачем оглянуто будинки №№35-А, Б; 37-А, Б на вул. Пушкінській у Шевченківському районі міста Києва для подальшого аналізу та використання у роботі.

Вищезазначені будинки в комплексі являють собою "Міську садибу Міхельсона", яка наказом Міністерства культури і туризму України від 07 вересня 2006 року №747/0/16-06 занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятку архітектури місцевого значення, охоронний номер №231, яка розташована у Центральному історичному ареалі міста.

Садиба складається з будинку прибуткового 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 35-а), охоронний номер №231/1; будинку прибуткового (флігеля) 1888-1896 рр. (вул. Пушкінська,35-б), охоронний номер№231/2; будинку прибуткового 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 37-а), охоронний номер № 231/3; будинку прибуткового (флігеля) 1884-1885 рр. (вул. Пушкінська, 37-б),охоронний номер №231.

16 жовтня 2010 року позивачем укладено з Головним управлінням охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації охоронні договори №№2538, 2539, 2540, 2541, предметом охорони яких є вищезазначені будинки - частини садиби відповідно (далі по тексту - охоронні договори).

Згідно пункту 5 охоронних договорів від 16 жовтня 2010 року позивач як власник садиби несе відповідальність за рухоме майно (садибу), що належить до об'єкта культурної спадщини.

Відповідно до пункту 5.3 охоронних договорів позивач зобов'язаний утримувати садибу в належному санітарному, протипожежному і технічному стані. Мати у будинках належне обладнання згідно з вимогами органів протипожежної, санітарної, екологічної охорони та інших уповноважених органів.

Пунктом 5.10 охоронних договорі позивач зобов'язаний своєчасно проводити поточний та капітальний ремонти об'єкта культурної спадщини та роботи по впорядкуванню території будинків. Виконувати реставраційні, ремонтні та інші роботи в терміни, передбачені у пункті 13 охоронних договорів, у разі потреби - в терміни, визначені окремими розпорядженнями відповідача.

Згідно пункту 5.11 охоронних договорів позивач зобов'язаний проводити реставраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом відповідача. Копії матеріалів про проведення обміру та дослідження об'єктів культурної спадщини, а також науково-проектну документацію безоплатно передавати відповідачу в 10-денний термін після її затвердження.

За результатами огляду садиби відповідачем складено акт, яким зафіксовано, що садиба не має ознак використання і перебуває у незадовільному аварійному стані. Будинки та їх приміщення знаходяться в занедбаному стані. У деяких приміщеннях будинків відсутня підлога та перекриття. Наявні пошкодження архітектурних елементів, карнизів, балконів, сходів. В деяких віконних отворах вибиті шибки. Виявлені вертикальні та горизонтальні тріщини на фасадах будинків. Ознак робіт по збереженню садиби та створенню власником належних умов для її використання не виявлено. Прибудинкова територія перебуває у незадовільному стані і потребує проведення робіт з благоустрою.

В акті від 01 квітня 2015 року відповідач дійшов висновку, що умови охоронних договорів в частині збереження об'єктів культурної спадщини власником не виконуються, що призводить до погіршення стану пам'яток архітектури.

Доводи викладені в акті від 01 квітня 2015 року підтверджуються відповідною фотофіксацією.

За результатами огляду на підставі статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" відповідачем складено припис від 01 квітня 2015 року №191/П, яким зафіксовано, що позивач не виконує вимоги охоронних договорів в частині утримання пам'яток у належному санітарному, протипожежному і технічному стані (порушення пункту 5.3 охоронних договорів), своєчасно проводити поточний і капітальний ремонт вказаних об'єктів культурної спадщини і роботи по впорядкуванню їх території, проведення реставраційних робіт, в терміни, які визначені в охоронних договорах (порушення пунктів 11, 13 охоронних договорів), чим порушено частину першу статті 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Приписом від 01 квітня 2015 року №191/П вимагалося від позивача надати на розгляд проектну документацію з консервації садиби, для погодження в установленому порядку відповідно до чинного законодавства, отримати дозвіл на виконання робіт з консервації садиби, привести садибу до належного стану.

Матеріали справи підтверджують, що 02 квітня 2015 року припис від 01 квітня 2015 року №191/П надіслано позивачеві рекомендованим листом, який отримано позивачем 06 квітня 2015 року, що ним не заперечується.

Докази виконання припису від 01 квітня 2015 року позивачем та/або надсилання відповідачеві пояснень стосовно порушення, зазначеного в приписі від 01 квітня 2015 року, до суду не надано.

Позивач посилається на те, що акт огляду від 01 квітня 2015 року не відповідає фактам реального огляду садиби, оскільки територія, на якій розміщується садиба є закритою а потрапити на неї без відома позивача неможливо.

Проте, суд звертає увагу, що докази вищезазначених тверджень позивача до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Жодні документи, які б спростовували доводи викладені у акті огляду від 01 квітня 2015 року та зафіксовані фотофіксацією до акту огляду, позивачем до суду не надано.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням норм чинного законодавства, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що під час вищезазначеного огляду пам'ятки архітектури відповідачем виконувалися повноваження щодо дотримання законодавства про охорону культурної спадщини та вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання пам'ятки, здійснювався огляд пам'ятки архітектури та перевірка належного утримання та використання пам'ятки архітектури, а не проводилася перевірка господарської діяльності відповідача, що спростовує посилання позивача на проведення перевірки господарської діяльності позивача під час дії обмежень проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців.

На підставі вищевикладеного судом також не беруться до уваги посилання позивача на порушення відповідачем наказу Міністерства культури і туризму України від 11 листопада 2010 року №1043/0/16-10, оскільки цей наказ передбачає перелік основних питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони культурної спадщини, проте відповідачем не проводилася планова перевірка позивача, а в рамках охоронних договорів та вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини" здійснювався контроль за виконанням правил утримання об'єктів культурної спадщини та виконання умов охоронних договорів.

Згідно пунктів 3.6 та 3.7 Положення про відділ інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини, затвердженого наказом відповідача від 29 січня 2014 року №10/02-14 (далі по тексту - Положення про відділ), до функцій відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду відносяться забезпечення захисту, збереження і відповідного використання об'єктів культурної спадщини, складання приписів про припинення робіт на обкатах культурної спадщини, їх територій, про неналежне утримання об'єктів культурної спадщини, про ухилення від підписання охоронних договорів.

Відповідно до пунктів 2.3 та 3.3 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу інспекції нагляду державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду, затвердженої в.о. начальника Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06 лютого 2013 року, головний спеціаліст відділу має право перевіряти дотримання всіма державними органами, установами, організаціями і підприємствами незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, а також посадовими особами та громадянами чинного законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, щодо належного утримання та використання пам'яток, їх консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування в зонах охорони пам'яток, на території міста Києва відповідно до чинного законодавства України у сфері охорони культурної спадщини , а також складати, підписувати та надавати приписи, акти про вчинення правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері охорони культурної спадщини щодо охорони пам'яток.

Згідно пунктів 2.8 та 3.4 Посадової інструкції заступника начальника відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду, затвердженого в.о. начальника Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 вересня 2013 року, заступник начальника має право складати, підписувати та надавати приписи, акти про вчинення правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері охорони культурної спадщини щодо охорони пам'яток.

Вищезазначені пункти відповідають пункту 7.14 Положення та не суперечать вимогам чинного законодавства.

Акт огляду від 01 квітня 2015 року та припис від 01 квітня 2015 року №191/П підписано заступником начальника відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 та Головним спеціалістом відділу інспекції державного контролю об'єктів культурної спадщини та археологічного нагляду Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Купрієнко Є.І.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що припис від 01 квітня 2015 року №191/П підписано посадовими особами відповідача відповідно до вимог вищезазначених нормативно-правових актів.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що позивачем не надано суду жодного доказу на спростування порушень, які встановлені приписом від 01 квітня 2015 року №191/П, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Дім на Пушкінській" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко