Справа № 826/23667/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2016 року № 826/23667/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області
провизнання незаконною відмови, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просила: «- Визнати незаконною відмову ГУ Держгеокадастру у Київській області оформлену листом №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 р. щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. - Зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути питання щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 матеріали адміністративної справи передано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2015 справу прийнято до провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за замовленням ОСОБА_1 та ще 15 громадян ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» було виготовлено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Розробником, а саме ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр», неодноразово вказаний проект подавався до ГУ Держгеокадастру у Київській області, проте ГУ Держгеокадастру у Київській області вказувало, що проект не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, та повертався на доопрацювання. Зокрема, листом №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 було відмовлено у погодженні проекту із землеустрою у зв'язку з тим, що зауваження 10.5 враховано частково. Відмову ГУ Держгеокадастру у Київській області, викладену в листі №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015, позивач вважає незаконною та такою, що суперечить приписам статті 50 Закону України «Про землеустрій», статті 186-1 Земельного кодексу України, статтям 12, 13, 14, 16, 20 Закону України «Про фермерське господарство» та порушує права позивача як члена фермерського господарства «Дар» на отримання у власність земельних ділянок, оскільки підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у своїх письмових запереченнях проти позову наголошував на тому, що погодження проекту землеустрою в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України не належить до повноважень Головного управління. Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до органу за місцем розташування земельної ділянки, в даному випадку, до Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області. Проект землеустрою на предмет його затвердження не був предметом розгляду відповідача. Лист Головного управління №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 не є відмовою у погодженні та затвердженні розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян України для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області підлягає обов'язковій державній експертизі у відповідності до статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Відповідно до статті 22 цього Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у сфері державної експертизи належать, зокрема, організація та проведення державної експертизи відповідно до закону. Відповідно до статті 35 Закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. У разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання.

У проекті землеустрою, що був поданий до Головного управління на предмет проведення державної експертизи землевпорядної документації, на ділянці, що пропонується для відведення у приватну власність громадянину - члену фермерського господарства знаходяться будівлі та споруди, що належать юридичній особі - фермерському господарству «Дон» на праві власності. Листом №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 Головне управління роз'яснило, що відповідно до пункту 1 статті 20 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У статті 20 Закону України «Про фермерське господарство» зазначено, що порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Угодою між засновниками та членами ФГ «Дар» від 15.03.2011, яка була надана Головному управлінню при повторному зверненні, не визначені правові наслідки для майбутніх власників земельних ділянок (членів фермерського господарства) у разі переходу права власності на будівлі і споруди від фермерського господарства до інших фізичних або юридичних осіб. У п. 8 листа Верховного Суду України від 29.10.2008 №19-3767/0/8-08 зауважено, що необхідно розмежовувати право власності юридичної особи та право власності учасників (засновників) юридичної особи. Зокрема, у разі якщо земельну ділянку, на якій розташована будівля або споруда має право власності юридична особа, суд не вправі визнавати право власності на земельну ділянку за фізичними особами, які є учасниками (засновниками) юридичної особи.

Таким чином, лист Головного управління №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 не є відмовою у погодженні та затвердженні проекту землеустрою, оскільки в даному листі визначаються підстави та умови проведення державної експертизи землевпорядної документації на предмет її відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затверджене Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №24, Головне управління Держгеокадастру у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Київської області (п. 3 Положення). Згідно з пп.27 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою. Надає роз'яснення з питань, що належать до його компетенції (пп. 29 п. 4 Положення).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідачем було підготовлено Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 24.09.2014 №1177-12е, розробленої ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» та ним же замовленої, у якому зазначено, що поданий на державну експертизу Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 16 громадянам України (ОСОБА_1 та інші) для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання.

В супровідному листі від 19.03.2015 №28-10-0.4-4470/2-15, адресованому товариству «Кагарлицький земельно-кадастровий центр», Головне управління зазначило, що зауваження 5 не враховано. Конкретизувати порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства, що розташоване на земельних ділянках, які передаються у власність громадянам (ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство»).

З листа Головного управління від 09.07.2015 №28-10-0.4-222/40-15 (якого позивач вважає відмовою ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області), адресованому товариству «Кагарлицький земельно-кадастровий центр», як розробнику проекту землевпорядної документації та замовнику державної експертизи, вбачається, що після розгляду доопрацьованого Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 16 громадянам України (ОСОБА_1 та інші) для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, встановлено, що зауваження 10.5, яке зазначено у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 24.09.2015 №1177-12е, враховано частково. При цьому, відповідачем звернуто увагу на вимоги п. 1 статті 120 Земельного кодексу України та на те, що угодою між засновником та членами ФГ «Дар» від 15.03.2011 не визначені правові наслідки для майбутніх власників земельних ділянок (членів фермерського господарства) у разі переходу права власності на будівлі і споруди від фермерського господарства до інших фізичних або юридичних осіб. З огляду на викладене, Головне управління рекомендувало ФГ «Дар» та його членам врегулювати питання щодо майнової приналежності об'єктів нерухомості, шляхом поєднання в одній особі власників об'єктів нерухомого майна та майбутніх власників земельних ділянок, на яких розміщене зазначене нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

Зокрема, у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України правовим актом індивідуальної дії є рішення, прийняте суб'єктом владних повноважень на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом та яке породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта, якому воно адресоване.

Лист Головного управління №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 як за змістом, враховуючи повноваження ГУ Держгеокадастру у Київській області, не є відмовою ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області), так і не є актом індивідуальної дії у відношенні позивача, який може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур