Справа № 206/74/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/74/16-а
Провадження № 2-а/206/8/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

5 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Дніпропетровську щодо припинення їй виплати пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності з дитинства, починаючи з 1 квітня 2015 року, зобов'язати Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську поновити, починаючи з 01 квітня 2015 року, виплату їй пенсії, нарахувавши їй пенсію у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності з дитинства, та провести її виплату, мотивуючи тим, що з 1989 року їй встановлено третю групу інвалідності з дитинства від загального захворювання довічно. З даного часу їй було призначено пенсію по інвалідності. З 01 квітня 2015 року вона перестала отримувати пенсійні витрати. З даного приводу звернулась до відповідача з відповідною заявою. В липні 2015 року вона одержала письмову відповідь, в якій було зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року працівникам прокуратури, у період їх роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за спецзаконами, ніякі пенсії не виплачуються. З таким рішенням вона категорично не згодна, оскільки її визнано інвалідом третьої групи з дитинства та призначено пенсійні виплати задовго до набрання чинності змін до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Дніпропетровську в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що Верховною радою України 02.03.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Перший блок змін стосується виплати пенсій пенсіонерам, які працюють на «спеціальних» посадах. Зокрема це стосується державних службовців, прокурорів, суддів, народних депутатів, деяких інших категорій працівників. У зв'язку з тим, що позивач підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тобто отримує пенсію по інвалідності третьої групи за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», виплата пенсії з 1 квітня 2015 року була припинена. Після звільнення з роботи виплата пенсії позивачу буде поновлена.

Вислухавши доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ Самарського району м. Дніпропетровська (реорганізоване в Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську) як одержувач пенсії по інвалідності третьої групи (як інвалід з дитинства) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 листопада 2008 року.

Крім того, ОСОБА_1 обіймає посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

З 1 квітня 2015 року управління ПФУ Самарського району м. Дніпропетровська (реорганізоване в Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську) відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В липні 2015 року позивач звернулася до управління ПФУ Самарського району м. Дніпропетровська (реорганізоване в Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську) із заявою про поновлення виплати їй пенсії по інвалідності, починаючи з 1 червня 2015 року.

Проте, управління ПФУ Самарського району м. Дніпропетровська (реорганізоване в Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську) відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що повідомило позивача листом від 17 липня 2015 року № Д-34/08/17.

Як вбачається з вищевказаного листа відповідача, управління ПФУ Самарського району м. Дніпропетровська (реорганізоване в Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Дніпропетровську) відмовило позивачу в поновленні виплати пенсії, оскільки вона продовжує працювати на посаді прокурора, а відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до ч.15 ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру», якими тимчасово з 1 квітня 2015 року до 31 грудня 2015 року працівникам прокуратури (крім інвалідів першої і другої групи, інвалідів війни треьої групи і учасників бойових дій, сімей загиблих військовослужбовців), у період їх роботи на посадах, які дають право на пенсію за спецзаконами, пенсії не виплачуються.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) право на отримання пенсії із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Позивач є інвалідом третьої групи з дитинства від загального захворювання. Після призначення пенсії по інвалідності позивач з липня 1996 року і по теперішній час працює в органах прокуратури, сплачувала обов'язкові платежі, є особою, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню в розумінні ст.11 Закону.

Відповідно до ст. 45 Закону пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Як встановлено за матеріалами справи, пенсія позивачу призначена довічно.

Абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону в редакції до 01.04.2015 року передбачалося, що пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру».

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про прокуратуру», «Про державну службу» та інших), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді працівника прокуратури, та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Висновок щодо правового застосування норм частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII, судом зроблений з урахуванням правової позиції, висловленій Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 серпня 2015 року (адміністративна справа № 202/4641/15-а).

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" по третій групі інвалідності з дитинства, починаючи з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську поновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності з дитинства .

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги через суд першої інстанції. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.В. Зайченко