Справа № 814/904/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" квітня 2016 р. №К/800/40107/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., секретар судового засідання - Іванов Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЖовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області
на постановуМиколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2014
та постановуОдеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014
у справі №814/904/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Нафта»
доЖовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області
провизнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік-Нафта» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати неправомірними дії об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області при складанні акта від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НІК-НАФТА» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліанова» () за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року»; визнати неправомірними дії в частині визнання правочинів, укладених між ТОВ «НІК-НАФТА» та ТОВ «Ліанова» в серпні 2013 року, нікчемними та щодо встановлення відсутності реальних господарських операцій між ними, викладені в акті від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НІК-НАФТА» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліанова» () за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року»; зобов'язати відповідача виключити з даних АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДПС України» та АІС «Податковий блок» відомості щодо непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «НІК-НАФТА» із ТОВ «Ліанова» (код ЄДРППОУ 38604531) за серпень 2013 року та відновити податковий кредит та податкові зобов'язання з ПДВ ТОВ «НІК-НАФТА» за серпень 2013 року, що були відкориговані на підставі акта від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НІК-НАФТА» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліанова» () за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року».

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2014 у даній справі позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2014 в частині позовних вимог про визнання неправомірними дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області при складанні акта від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НІК-НАФТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліанова» () за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року» та визнання неправомірними дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в частині визнання правочинів, укладених між ТОВ «НІК-НАФТА» та ТОВ «Ліанова» в серпні 2013 року, нікчемними та щодо встановлення відсутності реальних господарських операцій між ними, викладені в акті від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «НІК-НАФТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліанова» () за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року» та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанови були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги та з урахуванням посилань відповідача у касаційній скарзі на незаконність рішень судів першої та апеляційної інстанцій в задоволеній частині позовних вимог, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.12.2013 відповідачем складено акт №21/14-20-22-38350413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-НАФТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо відображення правових відносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «Ліанова» за серпень 2013 року та покупцями за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року», в якому зазначалось, що у зв'язку з вищенаведеним та ненаданням підприємством документів для проведення зустрічної звірки, на теперішній час неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Ліанова» за серпень 2013 року».

На підставі вищезазначеного акту відповідачем здійснено коригування показників податкової звітності, при цьому будь-які податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошових зобов'язань позивачу, у встановленому податковим законодавством порядку, відповідач не приймав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для проведення зустрічної звірки позивача, твердження в акті про причини неможливості проведення зустрічної звірки (незнаходження Товариства за юридичною адресою) та про ненадання Товариством документів не відповідають дійсності. Коригуючи показники податкової звітності позивача без прийняття податкового повідомлення-рішення та узгодження податкових зобов'язань, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, які передбачені чинним податковим законодавством.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій при складанні акту про неможливість проведення зустрічної звірки та дій щодо визнання правочинів нікчемними, а здійснених позивачем з контрагентами господарських операцій нереальними та приймаючи в цій частині нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що такі дії не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо не впливають на його права та обов'язки.

Судова колегія касаційної інстанції не погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій щодо обґрунтованості позовної вимоги про зобов'язання відповідача виключити з даних АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДПС України» та АІС «Податковий блок» відомості щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «НІК-НАФТА» із ТОВ «Ліанова» та відновити податковий кредит та податкові зобов'язання, що були відкориговані на підставі акта від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, в даному випадку акті про неможливість проведення зустрічної звірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Зважаючи на викладене, дії контролюючого органу щодо внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки, в тому числі і на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України 09 грудня 2014 року справа №21-511а14, від 03 листопада 2015 року справа №21-99а15 та від 17 листопада 2015 року справа №21-4133а15.

З таких підстав, суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов в частині зобов'язання відповідача виключити з даних АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДПС України» та АІС «Податковий блок» відомості щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «НІК-НАФТА» із ТОВ «Ліанова» та відновити податковий кредит та податкові зобов'язання, що були відкориговані на підставі акта від 26.12.2013 № 21/14-20-22-38350413, ухвалили рішення з порушенням норм матеріального права, а тому вони підлягають скасуванню в цій частині.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що постановою суду першої інстанції та ухвалою апеляційного адміністративного суду обставини справи встановлені повно та всебічно в обсязі, достатньому для прийняття рішення у справі, однак з неправильним застосуванням зазначених вище норм матеріального, що є підставою відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України для їх скасування в задоволеній частині позовних вимог та прийняття в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 223, 229, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області задовольнити частково.

2. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2014 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 в задоволеній частині позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

3. В решті постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош