Справа № 804/14918/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"06" квітня 2016 р. справа №804/14918/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Губар Т.А.,

за участю:

представника відповідача Горенич Т.І.,

представника третьої особи - Фермерського господарства "Федорик" Хамрик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року у справі №804/14918/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро"

до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни,

треті особи - Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство "Федорик", ОСОБА_4,

про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни індексний номер 22112012 від 16.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_4, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10054717.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року позов задоволено. Постанова мотивована тим, що невикористання належним чином наданих Державному реєстратору повноважень, зокрема, щодо направлення запиту до органів держземагентства про отримання правовстановлюючого документу (договору оренди земельної ділянки), на підставі якого були внесені відомості до державного земельного кадастру стосовно терміну дії речового права, нез'ясування вказаних обставин, призвело до прийняття помилкового рішення, яким було порушено права ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" як орендаря за укладеним раніше та діючим договором оренди, який не припинено і не визнано недійсним. Суд прийшов до висновку, що Рішення індексний номер 22112012 від

16.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_4, є

протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи. Просить скасувати постанову суду та в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи - Фермерського господарства "Федорик" апеляційну скаргу відповідача підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач та треті особи - Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 21.07.2005 року ОСОБА_4 та Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" уклали договір оренди земельної ділянки площею 5,90 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 15.03.2001 року. Термін дії договору встановлено чотири роки одинадцять місяців двадцять дев'ять днів.

14.08.2008 року сторони уклали Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої термін дії договору було встановлено до 31.12.2015 року.

Як встановлено з наявних матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки від 21.07.2005 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" та ОСОБА_4 був зареєстрований відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент проведення такої реєстрації, у Новомсковському державному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04.04.2006 року №04:06:126:01151.

Додаткова угода від 14.08.2008 року до вказаного договору, відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент її укладання, була зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2010 року №04-10-126-02268.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що 02.06.2015 року між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Федорик" було укладено договір оренди №19 цієї ж самої земельної ділянки. Після чого ФГ "Федорик" звернулось до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни із заявою про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

16.06.2015 року Державним реєстратором - приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталією Володимирівною прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22112012 від 16.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством "Федорик" та ОСОБА_4.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року.

Суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті спірного рішення відповідач спиралась на відомості із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НР-015 від 15.06.2015 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, в якому містяться відомості щодо реєстрації оренди земельної ділянки у Новомосковському районному відділі ДП ДРФ Центру ДЗК з 01.06.2010 року, строк дії речового права 5 років. Вказані відомості надані Управлінням Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Відповідачем не заперечується, що будь-яких звернень з відповідними запитами щодо права оренди вказаної земельної ділянки ним зроблено не було.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не вчинила обов'язкових для виконання дій, що передбачені статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора.

Розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1878-VI від 11.02.2010 року встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

В силу вимог приписів ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для виконання покладених на нього обов'язків державний реєстратор, в тому числі:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджено постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року.

Згідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як пояснив відповідач, 16.06.2015 року до приватного нотаріуса, як державного реєстратора, фермерським господарством "Федорик" було подано заяву про вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі укладеного між ФГ "Федорик" та ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки за №19 від 02.06.2015 року.

Під час державної реєстрації прав було перевірено форму правочину, відповідність повноважень особи, яка подала документи, та відповідність відомостей про нерухоме майно, наявність обтяжень прав на нерухоме майно.

Заявником було надано отриманий в Управлінні Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015, сформований 15.06.2015 року, в якому було зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі державного акту від 15.03.2011 року НОМЕР_3. Орган державної реєстрації земельної ділянки - Новомосковський районний відділ ДП ДРФ Центру ДЗК. Дата державної реєстрації земельної ділянки - 01.06.2010 року. У вказаному Витязі в розділі "Відомості про оренду, суборенду" зазначено відомості щодо орендаря - ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", дата реєстрації речового права 01.06.2010 року. Строк дії речового права 5 років.

Строк дії речового права (права оренди земельної ділянки) позивача - ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", як вбачається з Витягу та приписів чинного законодавства сплив 02.06.2015 року.

Окрім цього, відповідачем перевірялись відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з державного реєстру іпотек.

Отже, на думку колегії суддів, відповідачем у відповідності з вимогами чинного законодавства були перевірені відомості у всіх перелічених реєстрах, інформація в яких також не містила відомостей щодо наявності зареєстрованих прав оренди на вказану земельну ділянку.

Суд першої інстанції виходив з того, що в силу вимог приписів ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для виконання покладених на нього обов'язків державний реєстратор, в тому числі: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно.

Однак, посилаючись на вказану норму закону, суд не враховує, що заявником було подано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому містилася вичерпна офіційна інформація, обов'язку перевірки якої законом на реєстратора не покладено.

Колегія суддів приймає до уваги також пояснення третьої особи ФГ "Федорик", що Новомосковський районний відділ ДП ДРФ Центру ДЗК виконує лише функції адміністратора, весь архів, сформований за час його роботи, передано до Управління Держземагентства у Новомосковському районі, та лише Кадастрові реєстратори Держземагентства мали право надавати витяги з ДЗК, які містили повну та вичерпну інформацію. А тому державний реєстратор не мав необхідності звертатись до Новомосковського районного відділу ДП ДРФ Центру ДЗК, так як на той час він не мав у своєму розпорядженні первинних документів та повноважень надавати витяги з ДЗК.

Суд першої інстанції посилається на роз'яснення Державної реєстраційної служби України, викладені в листі №2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", та вказує, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Вказаний лист має посилання на підпункт 8-1 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з яким під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно.

Однак, як вбачається з редакції вказаної статті державний реєстратор зобов'язаний запитувати інформацію, якщо такі документи не були подані заявником. Та головне - державний реєстратор повинен направити запит до органу, який відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводив таку реєстрацію - як вказувало вище - до Новомосковського районного відділу ДП ДРФ Центру ДЗК, який на даний час виконує функції лише адміністратора ДЗК, не має у своєму розпорядженні первинних документів та не має права надавати витяги з Державного земельного кадастру.

В даному випадку Витяг з Державного земельного кадастру саме й був поданий заявником під час вчинення реєстрації.

Таким чином, колегія суддів критично ставиться до посилань суду на роз'яснення Державної реєстраційної служби України, викладені в листі №2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", які суперечать вимогам закону. Отже, на відповідача не може бути покладено обов'язку, не передбаченого законом, згідно ч.1 ст.19 Конституції України.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року у справі №804/14918/15 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун