Справа № 804/1073/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 р. Справа № 804/1073/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача представника відповідача представника відповідача Гарькавого С.В. Куніцького Ю.В. Нішта О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Центрального територіального управління Національної гвардії України, до відповідача-2 Головного управління Національної гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Центрального територіального управління Національної гвардії України, до відповідача-2 Головного управління Національної гвардії України в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) від 04.10.2011 № 249 в частині установлення ОСОБА_1 посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у розмірі 1180,00 гривень;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (правонаступника Головного управління внутрішніх військ МВС України) визначити в штаті управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України розмір посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року в розмірі: 1659 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень - 1756 (одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень, а саме на 3 відсотки нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника структурного підрозділу штаб управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України - першого заступника начальника управління територіального командування-начальника штабу;
зобов`язати Центральне територіальне управління Національної гвардії України (правонаступника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України) провести перерахунок грошового забезпечення з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року та інших виплат складовою яких є посадовий оклад, з установленим ОСОБА_1 посадовим окладом за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у максимальному розмірі 1756 (одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень і виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою з урахування проведення її індексації відповідно до чинного законодавства України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в період з 03.10.2011 по 31.10.2012 рік проходив військову службу на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України згідно наказу начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) від 04.10.2011 року № 249 в особі ОСОБА_2 , з встановленим посадовим окладом за цією посадою у максимальному розмірі 1180 гривень (одна тисяча сто вісімдесят гривень). Але під час перебування позивача на вищезазначеної посаді в період з 01.10.2011 року по 31.10.2012 року йому виплачувалось грошове забезпечення в меншому розмірі, ніж належало. Також позивач вважає, що порушенні вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року за № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до займаною їм посадою був установлений розмір посадового окладу в максимальному розмірі 1180,00 гривень та занижений йому навмисно розмір посадового окладу.
Відповідача-2 надав заперечення в яких зазначив, що грошове забезпечення позивача нараховувалось та виплачувалось в повному обсязі відповідного до вимог чинного законодавства.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 03.10.2011 року почав виконання своїх обов`язків на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України, що підтверджується наказом начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) від 04.10.2011 року № 249 в особі ОСОБА_2 , з встановленим йому посадовим окладом у максимальному розмірі 1180 гривень.
Згідно наказу від 09.10.2012 року начальника Головного управління - командувача внутрішніх військ МВС України № 128 о/с позивача, який мав військове звання підполковника, звільнено з військової служби в запас відповідно до п. 6 "б" ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу.
Наказом від 31.10.2012 року №253 начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України та всіх видів забезпечення.
04.04.2013 року позивач звернувся з заявою (вх. Г-6 від 04.04.2013 року) до Відповідача-1 щодо виплати йому належного грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.10.2011 року по 31.10.2012 року.
На що позивач отримав лист-відповідь від Відповідача-1 за № 408 від 12.04.2013 року, яким йому відмовлено у задоволенні викладених вимог у заяві (вх. Г-6 від 04.04.2013 року) в зв`язку з тим, що начальники управлінь територіальних командувань при встановлені розміру посадових окладів підлеглим військовослужбовцям керуються наказом МВС України від 15.09.2010 року № 436 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України" та розмір посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони встановлюється на рівні 1080-1180 гривень. Конкретний розмір посадового окладу від мінімального до максимального значення визначається наказом начальника управління територіального командування.
З цього приводу, позивач зазначає, що з боку відповідачів порушені його права як військовослужбовця на отримання в повному обсязі грошового забезпечення.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Закону України Про Національну гвардію України з набранням чинності з 16.03.2014 року, втратив чинність Закон України Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України. Згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону головний орган військового управління Національної гвардії України, органи військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, військові частини і підрозділи з охорони важливих державних об`єктів та спеціальних вантажів, військові частини з охорони та оборони важливих державних об`єктів, військові частини і підрозділи з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, військові частини з охорони громадського порядку, підрозділи (загони) спеціального призначення, військові частини оперативного призначення, авіаційні військові частини, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади Національної гвардії України є правонаступниками відповідних органів військового управління, військових частин і підрозділів вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України без переоформлення актів на право постійного користування земельними ділянками та свідоцтв про право власності на нерухоме майно.
Відповідно до Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 28.03.2014 року №346/2014, головним органом військового управління Національної гвардії України є Головне управління Національної гвардії України.
Відповідно до Положення про орган військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 16.07.2014 року №681 органом військового управління оперативно-територіального об`єднання є територіальне управління Національної гвардії України. Територіальне управління Національної гвардії України забезпечує керівництво службово-бойовою, адміністративно-господарською, фінансовою та повсякденною діяльністю з`єднань, військових частин і підрозділів, що входять до складу оперативно-територіального об`єднання. Територіальне управління Національної гвардії України у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України Про Національну гвардію України, іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, наказами, директивами, розпорядженнями та дорученнями командувача Національної гвардії України, а також цим Положенням.
На момент спірних правовідносин діяв Закон України Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України. Згідно цього Закону внутрішні війська входили до системи МВС України. Внутрішні війська підпорядковувалися Міністру внутрішніх справ України. Безпосереднє управління внутрішніми військами здійснював командуючий цими військами.
Згідно Додатку 1 Схема посадових окладів офіцерського складу Збройних Сил України, внутрішніх військ МВС та Держспецтрансслужби за основними посадами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб розмір посадового окладу посади, яку займав позивач не передбачений. У таких випадках підпунктом 1 п.5 цієї постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з 01.01.2008 року наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 Про грошове забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ затверджено схеми посадових окладів осіб офіцерського складу внутрішніх військ у розмірах згідно з додатками 1-12 та встановлено в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення розміри посадових окладів особам офіцерського складу. Згідно додатку 2 до наказу встановлено посадові оклади:
- начальнику управління територіального командування - 1800-1900 грн.,
- першому заступнику начальника управління територіального командування начальнику штабу, першому заступнику начальника управління 1710-1810 грн.;
- заступнику начальника управління територіального командування 1680-1780 грн.;
- першому заступнику начальника штабу, начальнику самостійного відділення 1150-1200 грн.;
- заступнику начальника штабу, начальнику відділу військових та спеціальних перевезень, начальника відділення 1080-1180 грн.
Наказом МВС України від 15.06.2010 року №436 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (діяла на момент спірних правовідносин), згідно пп.2.2.1 п.2.2 Розділу 2 якої посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатком 1 до постанови №1294. Особам офіцерського складу, які обіймають посади, що не визначені в постанові №1294, посадові оклади виплачуються в розмірах, визначених у штаті військової частини відповідно до чинного законодавства.
Суд звертає увагу на те, що згідно вищевказаної схеми посадових окладів, яка затверджена наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 посаді позивача передують посади першого заступника начальника штабу, начальника самостійного відділення (1150-1200 грн.); заступника начальника управління територіального командування (1680-1780 грн.); першого заступника начальника управління територіального командування начальника штабу, першого заступника начальника управління (1710-1810 грн.) та начальника управління територіального командування (1800-1900 грн.).
Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що посада позивача не була передбачена Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294, а тому наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 правомірно в межах асигнувань, що виділялися на утримання, була затверджена схема посадових окладів офіцерського складу управлінь територіальних командувань, серед яких передбачено посадовий оклад заступнику начальника штабу у розмірі 1080 1180 грн., що є нижчим від визначеного цією схемою посадового окладу відповідного керівника, а саме: першого заступника начальника штабу, начальника самостійного відділення 1150 1200 грн.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідачі діяли в межах наданих їм законодавством повноважень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2016 року

Суддя О.В. Єфанова