Справа № П/811/91/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Справа № П/811/91/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом приватного підприємства "Теплоенергоефект" (позивач) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 22 вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 04.09.2015 №110/11-23-22-02/34895058, згідно якої встановлено порушення підприємством п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 118 500 грн. (в тому числі: за січень 2015 - 20000 грн., лютий 2015 - 26500 грн., квітень 2015 - 72000 грн.). Водночас, позивач не погоджується із вказаними висновками та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, оскільки господарські операції з контрагентами мали реальний характер, оформлені належним чином складеними первинним документами, а придбаний товар використано у власній господарській діяльності.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (т.3 а.с.203).

Відповідач позовні вимоги не визнав, із змісту поданих суду заперечень (т.1 а.с.132-134) зазначив, що Кіровоградською ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Буд-Ін-Вест" та ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" по ланцюгу формування ПДВ через транзитні підприємства до низки підприємств категорії "податкова яма" і з питань законності формування податкового кредиту та витрат за 2015 рік, про що складено акт перевірки від 04.09.2015 №110/11-23-22-02/34895058. Перевіркою було встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість всього у сумі 118500 грн., в т.ч. за: січень 2015 р. у сумі 20000 грн.; лютий 2015 р. у сумі 26500 грн.; квітень 2015 р. у сумі 72000 грн.. Вказане порушення вимог податкового законодавства виникло у зв'язку із тим, що всі первинні документи, отримані позивачем від ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" та ТОВ "Буд-Ін-Вест" за перевіряємий період не мають юридичної сили та доказовості, а діяльність контрагентів-постачальників була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій. У зв'язку з цим, у позивача відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток по операціях з даними контрагентам, у розумінні ст.134 та ст.185 Податкового кодексу України.

Виходячи з наведеного відповідач вважає, що позивачем подано позовну заяву необґрунтовано.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі (т.3 а.с.204).

Відповідно до вимог ч. 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Приватне підприємство "Теплоенергоефект" () зареєстроване як юридична особа 01.02.2007 року (т.1 а.с.12), здійснює господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури (т.3 а.с.66-69) та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків.

Судом встановлено, що в період з 21.08.2015 р. по 28.08.2015 р. службовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Теплоенергоефект" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Буд-Ін-Вест" (код за ) та ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" (код за ) по ланцюгу формування ПДВ через транзитні підприємства до підприємств категорії "податкова яма", та з питань законності формування податкового кредиту та витрат за 2015 рік.

За результатами перевірки складено акт від 04.09.2015 №110/11-23-22-02/34895058 (т.1 а.с.14-61).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством було занижено податок на додану вартість всього у сумі 118 500 грн., в т.ч. за: січень 2015р. у сумі 20 000 грн., лютий 2015р. у сумі 26 500 грн., квітень 2015р. у сумі 72 000 грн..

На підставі вищевказаних висновків відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 22 вересня 2015 р. № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 177 750 грн., у т.ч. 118 500 грн. основного платежу та 59 250 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.62-63).

Доказів оскарження рішення в адміністративному порядку до суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Кіровоградська ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень, рішення якої оскаржено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в т.ч., на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіркою встановлено, що ПП "Теплоенергоефект" за перевіряємий період було задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість всього у суму 327 550 грн.. При цьому, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за вказаний період встановлено його завищення в сумі 118 500 грн., в т.ч. за: січень 2015 р. - 20 000 грн., лютий 2015 р. - 26 500 грн., квітень 2015 р. - 72 000 грн.. Дані висновки ґрунтуються на тому, що позивачем відображено в податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту операції з придбання робіт (послуг) у ТОВ "Буд-Ін-Вест" (на загальну суму 516 600 грн., в т.ч. ПДВ 86 100 грн.), ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" (на загальну суму 194 400 грн., в т.ч. ПДВ 32 400 грн.).

Водночас, згідно аналізу баз даних податкового органу встановлено, що податковий кредит ТОВ "Буд-Ін-Вест" сформований за рахунок контрагентів-постачальників, які мають стан "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням (ТОВ "ПМ-Груп-Лімітед" та ТОВ "Бенкер-Ідея"). Також, згідно аналізу баз даних податкового органу встановлено, що податковий кредит ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" сформований за рахунок контрагентів-постачальників, які мають стан "9"-направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням (ТОВ "АСТ ВУД" та ТОВ "Стандартпром"). Таким чином податковий орган вважає, що ТОВ "Буд-Ін-Вест" і ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" сформовано податковий кредит та податкові зобов'язання шляхом маніпулювання показниками податкової звітності.

Отже, отримані позивачем від даних контрагентів первинні документи не мають юридичної сили та доказовості, у зв'язку з чим відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток, у розумінні ст.134 та ст.185 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-XIV (далі Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до частини 1 та 2 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на день виникнення правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відтак, аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми ПДВ необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару (робіт, послуг) і його оплати, а також наявність мети отримання товару (робіт, послуг), пов'язаної із подальшим використанням останніх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Отже, платник податків не має права на податковий кредит у разі відсутності податкової накладної чи митної декларації, що позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

П.198.2ст.198 Податкового кодексу України вказує, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до вимог п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статус позивача та його контрагентів як платників ПДВ не заперечувався.

Позивачем відображено в податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту операції з придбання робіт (послуг) у ТОВ "Буд-Ін-Вест" на загальну суму 516 600 грн., в т.ч. ПДВ - 86 100 грн. (т.2 а.с.218).

01.12.2014 р. між ПП "Теплоенергоефект" (замовник) та ТОВ "Буд-Ін-Вест" (підрядник) укладено договір субпідряду №139 (т.1 а.с.89-92), згідно до якого ТОВ "Буд-Ін-Вест" було виконано роботи із реконструкції комерційних вузлів природного газу, технічного обслуговування вузлів обліку, повірки засобів вимірювальної техніки, що підтверджено:

- актами приймання надання послуг (т.1 а.с.93-97);

- актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.1 а.с.98-100);

Також, ТОВ "Буд-Ін-Вест" виписано ПП "Теплоенергоефект" податкові накладні: від 28.02.2015 р. №15 на суму 30 000 грн., в т.ч. ПДВ 5 000 грн., від 28.02.2015 р. №16 на суму 48 600 грн., в т.ч. ПДВ 8 100 грн., від 28.02.2015 р. №17 на суму 80 400 грн., в т.ч. ПДВ 13 400 грн., від 31.01.2015 р. №20 на суму 60 000 грн., в т.ч. ПДВ 10 000 грн., від 31.01.2015 р. №22 на суму 60 000 грн., в т.ч. ПДВ 10 000 грн., від 30.04.2015 р. №71 на суму 85 200 грн., в т.ч. ПДВ 14 200 грн., від 30.04.2015 р. №72 на суму 78 000 грн., в т.ч. ПДВ 13 000 грн., від 30.04.2015 р. №73 на суму 74 400 грн., в т.ч. ПДВ 12 400 грн. (т.1 а.с.101-108).

В свою чергу позивачем проведено оплату виконаних робіт згідно платіжного доручення №142 від 18.05.2015 р. на суму 237 600 грн., в т.ч. ПДВ - 39 600 грн. (т.1 а.с.119), №73 від 23.02.2015 р. на суму 120 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 000 грн. (т.1 а.с.120), №211 від 24.03.2015 р. на суму 159 000 грн., в т.ч. ПДВ 26 500 грн. (т.1 а.с.121, 123).

Як пояснив представник позивача та підтверджено наявними в справі доказами договір субпідряду від 01.12.2014 р. №139 укладено ПП "Теплоенергоефект" з метою належного виконання зобов'язання за іншими Договорами Підряду, що підтверджується належно оформленими документами (т.1 а.с.150-253, т.2 а.с.1-134).

Також судом враховано те, що ТОВ "Буд-Ін-Вест" підтверджено реальність операцій з позивачем у перевіряємий період, шляхом подання до суду копій первинної документації (т.3 а.с.72-196).

Позивачем відображено в податковому обліку і віднесено до складу податкового кредиту операції з придбання робіт (послуг) у ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" на загальну суму 194 400 грн., в т.ч. ПДВ - 32 400 грн. (т.2 а.с.219).

Встановлено, що 01.04.2015 р. між ПП "Теплоенергоефект" (замовник) та ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" (виконавець) укладено договір про надання послуг №П-01-04 (т.1 а.с.109-110), згідно якого ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" надано позивачу послуги з експонування рекламного матеріалу, що підтверджується актами прийняття-надання послуг (т.1 а.с.111-112).

Також, ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" виписано ПП "Теплоенергоефект" податкові накладні: від 30.04.2015 р. №11 на суму 67 200 грн., в т.ч. ПДВ 11 200 грн., від 30.04.2015 р. №13 на суму 73 200 грн., в т.ч. ПДВ 12 200 грн. (т.1 а.с.113-114).

02.04.2015 р. між ПП "Теплоенергоефект" та ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" укладено договір №Т-02-04 (т.1 а.с.115-116), відповідно до якого ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" було надано позивачу транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується актом прийняття-надання послуг (т.1 а.с.117).

Також, ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" виписано ПП "Теплоенергоефект" податкову накладну від 30.04.2015 р. №12 на суму 54 000 грн., в т.ч. ПДВ 9 000 грн. (т.1 а.с.118).

В свою чергу позивачем проведено оплату наданих послуг згідно платіжного доручення №141 від 18.05.2015 р. на суму 194 400 грн., в т.ч. ПДВ 32 400 грн. (т.1 а.с.122, 124).

Отримані позивачем від ТОВ "Буд-Ін-Вест" та ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" були включені до складу податкового кредиту у січні 2015 р. в сумі 20 000 грн. (т.1 а.с.64-71), у лютому 2015 р. в сумі 26 500 грн. (т.1 а.с.72-79) та у квітні 2015 р. в сумі 39 600 грн. (т.1 а.с.80-88).

Як пояснив представник позивача та підтверджено наявними в справі доказами отриманні від ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" роботи (послуги) використано підприємством у господарській діяльності (т.2 а.с.135-198).

Також судом враховано, що ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" підтверджено реальність операцій з позивачем у перевіряємий період, шляхом подання до суду відповідних копій первинної документації (т.2 а.с.221-255, т.3 а.с.1-40).

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавства та правовідносин позивача з контрагентами-постачальниками вбачається те, що позивачем, окрім декларування податкового кредиту з ПДВ, було дотримано всіх обов'язкових вимог чинного законодавства, пов'язаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобов'язання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність у платника податку-покупця належно оформленої податкової накладної. Суд також враховує те, що наявність вказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони були сформовані, не відповідають дійсності, в тому числі, коли господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Відповідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України право платника податку на податковий кредит ставиться в залежність від отримання податкової накладної, а не від сплати його контрагентами податку до бюджету та їх знаходження за юридичними адресами після здійснення господарських операцій.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податків, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що діловою метою здійснення господарських взаємовідносин із цими суб'єктами господарювання є лише одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів того, що договори, сторонами якого є позивач та ТОВ "Буд-Ін-Вест" і ТОВ "Приватна охорона "Тріумф" укладені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків в передбаченому законом обсязі та отримання незаконної податкової вигоди.

Крім того, відповідачем не доведено, що дані юридичні особи були створені з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави.

Також, за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 р., чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання, зокрема, тими, які не були постачальниками товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

Також, посилання представника відповідача на матеріали кримінального провадження, протоколи допитів свідків (т.3 а.с.42-54а) не беруться до уваги судом, оскільки вказані обставини не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки норма ч.4 ст.72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Таким чином обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до відповідальності), а не щодо інших осіб.

На підставі вищевказаного суд вважає, що висновки відповідача в частині заниження ПДВ на суму 118 500 грн., не знайшли підтвердження в ході розгляду справи. Тому, податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2015 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не виконав обов'язку щодо доказування правомірності прийняття спірного рішення, а тому суд вважає його таким, що було винесене не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2666,25 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (т.1 а.с.11).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області № від 22 вересня 2015 року.

Присудити приватному підприємству "Теплоенергоефект" () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 2 666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 25 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько