Справа № 820/11487/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р. м. Київ К/800/65505/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Регіональне управління Фонду) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фінансової інспекції (далі - ДФІ) в Харківській області про скасування попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 6 червня 2014 року № 06-25/6101 та вимогу про усунення порушень законодавства з фінансових порушень від 6 червня 2014 року № 06-25/6102.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ДФІ в Харківській області звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила скасувати вказаний судовий акт та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Регіональним управлінням Фонду надіслані до суду письмові заперечення, в яких воно просило касаційну скаргу ДФІ в Харківській області залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДФІ в Харківській області провела ревізію фінансово-господарської діяльності Регіонального управління Фонду. За результатами проведеної ревізії складено акт від 7 травня 2014 року № 06-12/2 (далі - Акт ревізії).

На підставі висновків Акта ревізії ДФІ в Харківській області були винесені попередження про належне виконання бюджетного законодавства від 6 червня 2014 року № 06/25/6101 та вимогу від 6 червня 2014 року № 06-25/6102 про усунення порушень законодавства з фінансових питань, в яких викладено попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства та пред'явлено вимоги щодо звернення з пропозиціями про внесення змін до Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік, в частині зменшення бюджетних асигнувань на загальну суму 24 480,00 грн.

Ревізією встановлено, що до розрахунків розміру кредиту, які є невід'ємними додатками до кредитних договорів (щодо надання пільгового довготермінового кредиту молодій сім'ї/одинокому молодому громадянину на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла), включаються кошти на страхування суми кредиту у період будівництва (реконструкції) житла, а саме: розмір кредиту по кредитному договору №14/08/13-76 з громадянином ОСОБА_2 складає 326 309,00 грн., в т.ч.: кошти на страхування - 13 753,00 грн.; розмір кредиту по договору № 11/09/13-95 з громадянином ОСОБА_3 складає 254 518,00 грн., в т.ч.: кошти на страхування - 10 727,00 грн.

Вимогами пунктів 2.2 договорів страхування передбачено припинення дії договорів при повному виконанні Забудовником - ПАТ «Трест «Житлобуд-1» договірних зобов'язань.

Відповідно до вимог пунктів 3.1.1 договорів майнових прав, ПАТ «Трест «Житлобуд-1» зобов'язаний в термін до 30 грудня 2013 року добудувати та здати в експлуатацію житлові будинки. Згідно з даними декларацій про готовність об'єктів до експлуатації, які зареєстровані Інспекцією ДАБК у Харківській області 26 грудня 2013 року, житлові будинки введено в експлуатацію. Тобто, враховуючи введення в експлуатацію житлових будинків, зобов'язання Забудовника - ПАТ «Трест «Житлобуд-1» перед громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припиняються, і як наслідок припиняється дія договорів страхування, з подальшим здійсненням Фондом перерахунку суми зобов'язань.

Також документальною ревізією встановлено, що Регіональним управлінням Фонду до розпорядника коштів нижчого рівня - Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» подано розрахунок потреби до Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік за КПКВК 2751390, підписаний директором та головним бухгалтером Фонду на загальну суму 3 320 000,00 тис. грн., в тому числі надання кредитів за договорами, укладеними в 2013 році на суму 580 827,00 грн. та надання кредитів за договорами 2014 року на суму 2 739 173,00 грн. План використання бюджетних коштів на 2014 рік погоджено Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Судом встановлено, що станом на 10 квітня 2014 року, відповідно до Довідки про зміну до плану використання бюджетних коштів на 2014 рік, внесено зміни в частині зменшення видатків на суму 2 739 173,00 грн. та визначення і затвердження остаточної суми - 580 827,00 грн., за договорами з надання кредитів, укладеними у 2013 році, до якої включено розмір страхових платежів (ризиків) на період будівництва - 24 480,00 грн.

Проте, Регіональним управлінням Фонду не було враховано фактичне припинення страхових зобов'язань забудовника перед громадянами та не здійснено коригування потреби шляхом її зменшення на суму страхових платежів (ризиків) на період будівництва, що в свою чергу призвело до завищення потреби на 2014 рік у плані використання одержувачів бюджетних коштів - Регіонального управління Фонду на загальну суму 24 480,00 грн.

Відповідно до висновків Акта ревізії встановлено порушення бюджетного законодавства, а саме визначення недостовірних обсягів бюджетних коштів при плануванні бюджетних показників, що призвело до зайвого виділення коштів з державного бюджету позивачу на страхування ризиків по 2 договорам страхування, внаслідок завищення потреби у бюджетних асигнуваннях станом на 1 квітня 2014 року, чим порушено вимоги пунктів 22, 29 Порядку складання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2002 року № 228 (далі - Порядок № 228) та частини третьої статті 116 Бюджетного Кодексу України, статті 997 Цивільного Кодексу України та пунктів 2.2 договорів страхування.

Відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було враховано фактичне припинення страхових зобов'язань забудовника перед громадянами та не здійснено коригування потреби шляхом її зменшення на суму страхових платежів (ризиків) на період будівництва, що в свою чергу призвело до завищення потреби на 2014 рік у плану використання одержувачів бюджетних коштів - Регіонального управління Фонду на загальну суму 24 480,00 грн., тому оспорювані рішення є правомірними. Також судом першої інстанції взято до уваги те, що позивач після отримання спірних рішень звернувся із пропозиціями щодо внесення змін до Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік по КПКВК 2751390 «Надання пільгового довгострокового державного кредиту молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) та придбання житла» та КЕКВ 4113 «Надання інших внутрішніх кредитів в частині зменшення бюджетних асигнувань» на загальну суму 24480,00 грн., чим висловив згоду із завищенням бюджетних асигнувань.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не є бюджетною установою, а є одержувачем бюджетних коштів, тоді як визначені пунктами 22 та 29 Порядку № 228 порушення передбачають зобов'язання саме для головних розпорядників, а не одержувачів коштів. Водночас, підставою для складання плану використання бюджетних коштів на 2014 рік за КПК 2751370 є витяг змін до розпису УДКСУ від 27 лютого 2014 року, а підставою для внесення змін до нього є довідка головного розпорядника бюджетних коштів. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності оспорюваних у справі попередження та вимоги відповідача від 6 червня 2014 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись зі вказаними висновками суду апеляційної інстанції у повній мірі та виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з пунктами 8, 9 Порядку № 228 одержувач бюджетних коштів (далі - одержувач) - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує для їх здійснення кошти бюджету. Одержувач використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Пунктом 22 Порядку № 228 передбачено, що показники видатків бюджету та надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками за кожним кодом економічної класифікації видатків або класифікації кредитування бюджету і деталізовані за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із зазначенням вартості за одиницю.

Згідно з пунктом 28 вказаного Порядку № 228 розпорядники нижчого рівня уточнюють проекти кошторисів, складають проекти планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувача), помісячних планів використання бюджетних коштів і подають їх головним розпорядникам для уточнення показників проектів зведених кошторисів і складення проектів зведених планів асигнувань загального фонду бюджету, зведених планів надання кредитів із загального фонду бюджету та зведених планів спеціального фонду, а також проектів зведених планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувача) і зведених помісячних планів використання бюджетних коштів.

Розпорядники свої витрати приводять у відповідність з бюджетними асигнуваннями та іншими показниками, що доведені лімітними довідками. Для цього чисельність працівників установи, що пропонується до затвердження за штатним розписом, повинна бути приведена у відповідність з визначеним фондом оплати праці, а інші витрати - у відповідність з іншими встановленими асигнуваннями таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на установу функцій.

Типова форма штатного розпису установи затверджується Мінфіном. У разі потреби міністерства та інші центральні органи виконавчої влади за погодженням з Мінфіном можуть установлювати форму штатного розпису для відповідної галузі. Штатний розпис установ затверджується у порядку, визначеному відповідним міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади.

Відповідноі до пункту 29 Порядку № 228 проекти кошторисів і планів асигнувань установ у разі потреби розглядаються головним розпорядником.

Головні розпорядники під час розгляду проектів кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячних планів використання бюджетних коштів зобов'язані: забезпечити суворе виконання вимог законодавства, а також вказівок щодо складання кошторисів на наступний рік; додержуватися режиму економії, не допускати включення до кошторисів бюджетних асигнувань, не зумовлених потребою; забезпечити в проектах кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячних планів використання бюджетних коштів додержання доведених у лімітних довідках річних обсягів бюджетних асигнувань та їх помісячного розподілу з урахуванням термінів проведення окремих заходів і можливості здійснення відповідних видатків бюджету та надання кредитів з бюджету протягом бюджетного періоду; не допускати прийняття в кошторисах сум, не підтверджених розрахунками та економічними обґрунтуваннями.

Відповідно до пунктів 7-11 положень Порядку порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року № 584, фонд під час формування показників державного бюджету на відповідний рік на підставі узагальненої інформації проводить розрахунки необхідного обсягу коштів для надання кредитів та їх обслуговування за рахунок державного бюджету.

Зазначені розрахунки в установленому порядку головний розпорядник коштів державного бюджету подає Мінфіну для врахування їх під час складання проекту державного бюджету; бюджетні призначення на виконання програми надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла встановлюються законом про Державний бюджет України та рішеннями про місцеві бюджети на відповідний рік; регіональні управління Фонду проводять розрахунки необхідного обсягу коштів для надання кредитів та на витрати, пов'язані з їх наданням та обслуговуванням за рахунок місцевих бюджетів та в установленому порядку подають зазначені розрахунки Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Мінфін, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації під час формування показників проектів відповідних бюджетів на основі розрахунків, проведених Фондом та його регіональними управліннями, передбачають окремим рядком кошти для надання кредитів та їх обслуговування.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що підставою для складання Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік за КПК 2751370 є витяг змін до розпису УДКСУ від 27 лютого 2014 року, а підставою для внесення змін до нього є довідка головного розпорядника бюджетних коштів. Проте, саме з метою усунення виявлених у ході перевірки порушень бюджетного законодавства, яке полягало у зайвому виділенні коштів з державного бюджету позивачу на страхування ризиків по 2 договорах страхування на суму 24 480,00 грн., відповідач зобов'язав Регіональне управління Фонду о звернутися до Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» як розпорядника бюджетних коштів з пропозиціями про внесення змін до Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік, в частині зменшення бюджетних асигнувань на загальну суму 24 480,00 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України визначено, що порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме визначення недостовірних обсягів бюджетних коштів при плануванні бюджетних показників.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів.

Відповідно до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Як установлено судом першої інстанції та правильно взято ним до уваги, на виконання отриманих від ДФІ в Харківській області вимог, позивач звернувся до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» з пропозицією внесення змін до Плану використання бюджетних коштів на 2014 рік в частині зменшення бюджетних асигнувань на загальну суму 24 480,00 грн. Таким чином, викладені відповідачем у попередженні від 6 червня 2014 року № 06-25/6101 та вимозі про усунення порушень законодавства з фінансових порушень від 6 червня 2014 року № 06-25/6102 вимоги позивач виконав у повному обсязі. Зважаючи на те, що оспорювані у цій справі попередження від 6 червня 2014 року № 06-25/6101 та вимога про усунення порушень законодавства з фінансових порушень від 6 червня 2014 року № 06-25/6102 вичерпали свою дію фактом їх виконання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування вказаних рішень ДФІ в Харківській області.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову у цій справі є необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції скасовано помилково.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області задовольнити.

Скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Черпіцька Л.Т.