Справа № 711/1876/16-а
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/1876/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Панькевич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свій позов обґрунтовує тим, що на виконанні в Центральному відділі ДВС Черкаського МУЮ перебувають: виконавче провадження № 49496620 яке відкрито 27 листопада 2015 року на підставі постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 15 жовтня 2015 року про стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 22157 грн. 78 коп.; виконавче провадження № 49485963 яке відкрито 26 листопада 2015 року на підставі постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 15 жовтня 2015 року про стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 67024 грн.02 коп.; виконавче провадження № 49485714 яке відкрито 26 листопада 2015 року на підставі постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 14 жовтня 2015 року про стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 109 грн. 24 коп.

Вказані постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення виконавчого збору її представник отримав лише 14 грудня 2015 року безпосередньо у державного виконавця Кузенко С.П. про що в матеріалах зведеного виконавчого провадження мається розписка.

Не погодившись з даними постановами 18 грудня 2015 року вона звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з скаргою на рішення державного виконавця Центрального відділу ДВС ЧМУЮ. Проте, ухвалою від 5 лютого 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси закрив провадження у справі оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз'яснив скаржниці про її право на звернення із позовом до адміністративного суду. Дана ухвала набрала законної сили 11 лютого 2016 року.

Згідно вимог ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Вважає, що процесуальний строк для подачі адміністративного позову нею пропущений з поважних причин та підлягає поновлення судом.

Вважає, що постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення виконавчого збору №49496620, 49485963, 49485714 є незаконними та такі які порушують її права ОСОБА_1, а тому як наслідок підлягають скасуванню з огляду на наступне:

Постанова від 15 жовтня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 22157 грн. 58 коп. була винесена по виконавчому провадженню № 46677745, яке було відкрито 25 лютого 2015 року на підставі виконавчого листа № 711/12550/14-ц, що був виданий 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 14041,56 дол. США.

Постанова від 15 жовтня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 67024 грн. 02 коп. була винесена по виконавчому провадженню № 46261387, яке було відкрито 2 лютого 2015 року на підставі виконавчого листа № 711/3418/14-ц, що був виданий 22 січня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 670240 грн. 28 коп.

Постанова від 14 жовтня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 109 грн.24 коп. була винесена по виконавчому провадженню № 46677805, яке відкрито 25 лютого 2015 року на підставі виконавчого листа № 711/12550/14-ц, що був виданий 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 1092 грн. 43 коп.

В кожній з постанов про відкриття виконавчих проваджень боржнику було надано п'ятиденний строк з моменту винесення постанови для добровільного виконання рішень суду.

Скористатись своїм правом на добровільне виконання рішень суду ОСОБА_1 не змогла, оскільки жодна з вищевказаних постанов про відкриття виконавчих проваджень № 46677745, 46261387, 46677805 на її адресу не надходила та нею отримана не була. В матеріалах виконавчих проваджень не міститься ніяких доказів про належне направлення даних постанов на адресу боржника.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено обов'язок державного виконавця щодо надіслання сторонам виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Такий порядок повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження встановлено для того, щоб боржник, з однієї сторони, мав можливість скористатися своїм правом на оскарження постанови та добровільне виконання рішення суду без наслідків і примусового виконання, а з іншої - щоб виконавча служба мала докази повідомлення боржника про надання строку для самостійного виконання.

Проте, дану вимогу закону Центральний відділ ДВС ЧМУЮ не виконав та не повідомив ОСОБА_1 про відкриття виконавчих проваджень, чим позбавив її права на і добровільне виконання рішень.

Про наявність, виконавчих проваджень ОСОБА_1 дізналась лише 30 листопада 2015 року після ознайомлення її представника з матеріалами виконавчих проваджень.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Проте сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника.

Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (ст. 28 Закону).

Заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 32 Закону).

Після відкриття виконавчих проваджень № 46677745, № 46261387, № 46677805 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» державним виконавцем не вчинено жодних дій, спрямованих на примусове виконання рішень, а відтак стягнення з боржника виконавчого збору в даному випадку є не законним.

Також, зазначає, що в постановах про відкриття ВП №46677745, №46261387, №46677805 було надано боржнику п'ятиденний строк для добровільного виконання рішень суду з моменту винесення даних постанов. Відповідно до Закону постанова про стягнення виконавчого збору виноситься державним виконавцем після спливу строку на добровільне виконання. Проте державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ після спливу строку на добровільне виконання не було винесено жодної постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 Даними діями державний виконавець Центрального відділу ДВС ЧМУЮ продовжив строк для добровільного виконання рішення боржником.

12 жовтня 2015 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до Центрального відділу ДВС ЧМУЮ з заявами про повернення виконавчих листів № 711/12550/14-ц від 19 лютого 2015 року; № 711/3418/14-ц від 22 січня 2015 року; № 711/3418/14-ц від 22 січня 2015 року без виконання. Даними діями, які були проведені до початку примусового стягнення, в межах строку для добровільного виконання рішень, банк фактично відмовився від примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 та підтвердив відсутність до неї будь-яких вимог. Стягувач, в свою чергу, заявами про повернення виконавчих документів без виконання, фактично, відмовився від примусового стягнення боргу. Як наслідок, виконавчі провадження було закрито до початку їх примусового виконання. Тому постанови про стягнення виконавчого бору від 14 жовтня 2015 року та 15 жовтня 2015 року винесені після заяв про повернення виконавчих листів без виконання є незаконним.

Просила суд поновити їй процесуальний строк для подачі адміністративного позову; визнати дії державного виконавця Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Кузенко С.П. щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 на підставі постанови від 15 жовтня 2015 року по ВП № 46677745, постанови від 15 жовтня 2015 року по ВП № 46261387; постанови від 14 жовтня 2015 року по ВП № 46677805 незаконними та такими, що порушують права ОСОБА_1; скасувати постанову від 27 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49496620 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 22 157 грн.78 коп.; постанову від 26 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49485963 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 67024 грн. 02 коп.; постанову від 26 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49485714 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 109 грн. 24 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 892 грн.91коп.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив її задовольнити повністю.

Представник Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 1 названого Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Неїленко Р.В. від 2 лютого 2015 року відкрите виконавче провадження №46261387 з примусового виконання виконавчого листа №711/3418/14-ц, виданого 22 січня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» боргу в сумі 670240 грн. 28 коп.

Вказана постанова була направлена на адресу ОСОБА_1 10 лютого 2015 року.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Неїленко Р.В. від 25 лютого 2015 року відкрите виконавче провадження №46677805 з примусового виконання виконавчого листа №711/12550/14-ц, виданого 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» боргу в сумі 1092 грн. 43 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Неїленко Р.В. від 25 лютого 2015 року відкрите виконавче провадження №46677745 з примусового виконання виконавчого листа №711/12550/14-ц, виданого 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу в сумі 14041,56 доларів США.

Вказані постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 3 березня 2015 року.

12 жовтня 2015 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції з заявами про повернення виконавчих листів №711/3418/14-ц та №711/12550/14-ц стягувану на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 15 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46261387) стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі в сумі 67024 грн. 02 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 15 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46261387), виконавчий лист №711/3418/14-ц, виданий 22 січня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» боргу в сумі 670240 грн. 28 коп. повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 14 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46677805) стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі в сумі в сумі 109 грн. 24 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 15 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46677805), виконавчий лист №711/12550/14-ц, виданий 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» боргу в сумі 1092 грн. 43 коп. повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 15 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46677745) стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі в сумі 22157 грн. 58 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 15 жовтня 2015 року (виконавче провадження №46677745), виконавчий лист №711/12550/14-ц, виданий 19 лютого 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу в сумі 14041,56 доларів США повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» передбачено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що

зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для

застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» ( 606-14 ) порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених,

допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Отже, прийняті державним виконавцем постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору є виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він

відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 26 листопада 2015 року відкрите виконавче провадження №49485963 з примусового виконання постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 15 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 67024 грн. 02 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 26 листопада 2015 року відкрите виконавче провадження №49485714 з примусового виконання постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 14 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 109 грн. 24 коп.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 27 листопада 2015 року відкрите виконавче провадження №49496620 з примусового виконання постанови Центрального ВДВС ЧМУЮ від 15 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 22157 грн. 78 коп.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що обов'язок державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим документом прямо передбачений Законом України «Про виконавче провадження»

В судовому засіданні представник позивачки не навів обставин, передбачених ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі яких, державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчих проваджень з виконання постанов про стягнення виконавчого збору.

При цьому суд враховує, що позивачка не ставить перед судом вимоги про скасування постанов головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. від 14 жовтня 2015 року та 15 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

У зв'язку з цим суд вважає, що постанова від 27 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49496620 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 22 157 грн.78 коп., постанова від 26 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49485963 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 67024 грн. 02 коп., постанову від 26 листопада 2015 року про відкриття ВП № 49485714 про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 109 грн. 24 коп. є законним та не можуть бути скасовані.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій державного виконавця Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Кузенко С.П. щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 на підставі постанови від 15 жовтня 2015 року по ВП № 46677745, постанови від 15 жовтня 2015 року по ВП № 46261387; постанови від 14 жовтня 2015 року по ВП № 46677805 незаконними та такими, що порушують її права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем на адресу боржника рекомендованим повідомленням направлялися постанови про відкриття виконавчих проваджень, але вказані документи були повернуті на адресу ДВС за закінченням терміну зберігання, що свідчить про небажання ОСОБА_1 отримувати вказані документи, ву зв'язку з чим суд вважає, що боржником не виконано рішення майнового характеру у встановлений законом строк, а тому держаний виконавець правомірно виніс постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оскільки позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з поважних прчин, що підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про поновлення вказаного процесуального строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено суду правомірність винесення оскаржуваних постанов.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167,181 КАС України,-

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі адміністративного позову до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кузенко С.П. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови .

Головуючий:

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2016 року.

Головуючий: Р. В. Демчик