Справа № 825/3799/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/3799/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача Чекавського Д.М.,

представника відповідача Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмов,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» (далі - ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки») звернулось до суду з адміністративним позовом до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - Відповідач), Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - Чернігівська митниця ДФС), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.06.2015 №№ 102040000/2015/000172/1, 102040000/2015/000173/1, 102040000/2015/000174/1, від 23.06.2015 №102040000/2015/000188/1, від 24.06.2015 №№102040000/2015/000190/1, 102040000/2015/000192/1 від 02.07.2015 №102040000/2015/000195/1, від 07.07.2015 № 102040000/2015/000204/1, від 09.07.2015 №102040000/2015/000208/1, від 14.07.2015 № 102040000/2015/000210/1, від 15.07.2015 № 102040000/2015/000212/1, від 27.07.2015 № 102040000/2015/000220/1; скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Відповідача №№ 102040000/2015/05176, 102040000/2015/05177, 102040000/2015/05178, 102040000/2015/05191, 102040000/2015/05193, 102040000/2015/05195, 102040000/2015/05198, 102040000/2015/05207,102040000/2015/05210, 102040000/2015/05213, 102040000/2015/05215, 102040000/2015/05224.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки», у відповідності до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України, були подані митному органу всі необхідні документи для визначення митної вартості задекларованих товарів, проте, незважаючи на це, Відповідачем, в порушення норм митного законодавства, було прийнято оскаржуване рішення про визначення митної вартості товарів та оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Чернігівської митниці ДФС у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки Відповідач в оскаржуваних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника Чернігівської митниці ДФС, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 10.12.2014 між ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» (Покупець) та Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед (Продавець) укладено контракт № Т01/15-U, згідно умов якого, Продавець продає, а Покупець купує тютюн в кількості 20000 тон та асортименті, що зазначаються в Додатках до даного Контракту, які укладаються Сторонами та є невід'ємними частинами даного Контракту.

Відповідно до умов вказаного контракту Продавець здійснює доставку на умовах ДДУ склад Покупця в Прилуках, визначених в «ІНКОТЕРМС-2000», протягом строку дії даного Контракту. Ціна розуміється на умовах DDU склад Покупця в Прилуках. Всі ризики, а саме, але не обмежуючись цим, втрати, пошкодження товару переходять до Покупця після прийняття товару на склад Покупця у відповідності з умовами ДДУ «ІНКОТЕРМС-2000». Покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок Продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватись Покупцем у формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих Продавцем (пункти 1.1., 1.5., 3.1., 3.4., 4.1.) (т.1 а.с.85-95).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2015, 11.06.2015, 23.06.2015, 24.06.2015, 02.07.2015, 07.07.2015, 09.07.2015, 14.07.2015, 15.07.2015, 06.08.2015 ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.- Прилуки», з метою митного оформлення товарів, до Відповідача в електронному вигляді подані митні декларації №№ 102040000/2015/045930, 102040000/2015/045934, 102040000/2015/045935, 102040000/2015/046010, 102040000/2015/046005, 102040000/2015/046016, 102040000/2015/046046, 102040000/2015/046083, 102040000/2015/046112, 102040000/2015/046141, 102040000/2015/046151, 102040000/2015/046171, 102040000/2015/046285.

До вищевказаних декларацій товариством додані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.12.2014 № Т01/15-U з додатками № 5,8,11; рахунки - фактури (інвойси) від 27.04.2015 № 190088163, від 06.05.2015 № 190088472, від 11.05.2015 № 190088613, від 15.05.2015 № 190088808, від 19.05.2015 №№ 190088861, 190088862, 190088863, від 25.05.2015 № 190089034, від 02.06.2015 №№ 190089299, 190089300, 190089302, 190089303, 190089308, від 05.06.2015 № 190089434, від 22.06.2015 №190089810, від 25.06.2015 № 190089911; повідомлення головного бухгалтера про відсутність на момент митного оформлення оприбуткування товарів та оплати за них і надання інформації щодо оплати за ідентичні товари; ліцензію на виробництво тютюнових виробів від 21.03.2011 № 508; акти про проведення огляду товарів; міжнародні товарно-транспортні накладні серії А №№ 0000489, 0000543, 0000544, 0000687, 0000701, 0000703, 0000704, 0000705, 0000731, 0000974, серії В №№ FEB 119044784, FEB 119044838, FEB 119053071, FEB 119053126, FEB 119054699, FEB 119054888; морські накладні; сертифікат про походження товару від 11.06.2015 № 003921, екологічні декларації, документи фітосанітарного та радіологічного контролю.

Крім того, позивачем було подано також додаткові документи, такі як: прайс-листи, копії митних декларацій країни - відправлення та експертний висновок від 19.01.2015 № ПК-7 (т.1 а.с.85-240; т.2 а.с.1-144).

У свою чергу, Відповідачем, з метою визначення вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари, проведено консультації з декларантом.

11.06.2015, 23.06.2015, 24.06.2015, 02.07.2015, 07.07.2015, 09.07.2015, 14.07.2015, 15.07.2015, 27.07.2015 Відповідачем винесені рішення про коригування митної вартості товарів №№ 102040000/2015/000172/1, 102040000/2015/000173/1, 102040000/2015/000174/1, 102040000/2015/000188/1, 102040000/2015/000190/1, 102040000/2015/000192/1, 102040000/2015/000195/1, 102040000/2015/000204/1, 102040000/2015/000208/1, 102040000/2015/000210/1, 102040000/2015/000212/1, 102040000/2015/000220/1 за шостим (резервним) методом.

Обставинами прийняття рішень Митним постом «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС є:

- наявний у електронному виді прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (усі поставки);

- за даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою. Перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, що, у свою чергу, унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару (усі поставки);

- копії митних декларацій країни містять не всю інформацію про товари та їх вартість (усі поставки);

- експертний висновок ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України, щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Висновок не містить інформації щодо використаних джерел Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Зазначений висновок взяти до уваги неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості (усі поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Бразилія», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 9,93 дол. США/кг (1, 2, 3 та 6 поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Бразилія», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 8,44 дол. США/кг (12 поставка);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Індія», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 9,07 дол. США/кг (4, 5 та 10 поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Індія», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 7,16 дол. США/кг (11 поставка);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Зімбабве», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 9,61 дол. США/кг (8 та 10 поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Бангладеш», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 9,07 дол. США/кг (9 та 10 поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «жилка необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневого сушіння, країна походження Китай», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 1,95 дол. США/кг (4 та 7 поставки);

- при проведенні аналізу митних оформлень «необробленого світлого тютюну типу Берлей, тіньового сушіння з відділеною середньою жилкою, країна походження Мозамбік», імпортованих на митну територію України, встановлено, що рівень митної вартості становить 9,10 дол. США/кг (7, 9 та 10 поставки) (т.1 а.с.125, 126, 150, 151, 169, 170, 195, 196,216,217; т.2 а.с. 12,13,31,33,51,52,70,71,88,90,120,121,141,142).

Також, судом встановлено, що Відповідачем прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ 102040000/2015/05176, 102040000/2015/05177, 102040000/2015/05178, 102040000/2015/05191, 102040000/2015/05193, 102040000/2015/05195, 102040000/2015/05198, 102040000/2015/05207, 102040000/2015/05210, 102040000/2015/05213, 102040000/2015/05215, 102040000/2015/05224, якими позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття Відповідачем митної декларації (т.1 а.с.127-129,152-154,171-173,197-199,218-220; т. 2 а.с.14-16,35-37,53-55, 72-74, 91-93,122-124,143-144).

Вважаючи оскаржувані рішення Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС та картки відмови такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п'ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У свою чергу, Верховний Суд України у постанові від 31.03.2015 (справа № 21-127а15), надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначив: «…Аналіз частини 3 статті 53 МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів».

Відповідно до частин першої та другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Так, частинами першою - третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень статей 53, 54, 58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У даній справі судом встановлено, що під час митного оформлення задекларованих товарів позивач надав усі документи, що необхідні для визначення митної вартості за ціною контракту, надані документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, Відповідач посилався на те, що наявний у електронному виді прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору та не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, що, у свою чергу, унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару.

Проте, суд зазначає, що прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру для визначення складових митної вартості товару та не є документом, що підтверджує митну вартість товару.

Також, необґрунтованими суд вважає і твердження Відповідача про те, що сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою і перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин 12-16 статті 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні письмові обґрунтування Відповідача щодо пов'язаності позивача (Покупця) та Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед (Продавця) між собою.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Аналогічна правова позиція була висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 05.11.2015 № К/800/531/47/14.

Також, судом не приймаються до уваги посилання Відповідача у оскаржуваних рішеннях та картках відмови на те, що електронні копії митних декларацій країни відправлення містять не всю інформацію про товари та їх вартість, оскільки митні декларації країни відправлення, згідно Митного кодексу України, не є основними документами, які підтверджують чи визначають митну вартість товарів та можуть бути прийняті митним органом як додаткове джерело підтвердження митної вартості.

Відносно зауважень Відповідача до експертного висновку, то суд зазначає, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, у зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Стосовно сумнівів Відповідача про наявну у нього цінову інформацію у ЄАІС щодо митної вартості ідентичних або аналогічних товарів, то суд зазначає, що наявність у ЄАІС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 15.10.2013 (справа № 21-270а13).

Разом з тим, судом встановлено, що митним органом не надсилались письмові вимоги декларанту, як це передбачено частиною четвертою статті 54 МК України, щодо надання додаткових документів із зазначенням причин, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Вищевказане також спростовує і твердження представника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби у письмових запереченнях про те, що у митній декларації № 102040000/2015/046139 виявлені розбіжності у поданих до митного оформлення документах, а саме: у розділі 4 «Умови оплати» зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.12.2014 № Т01/15-U та у розділі «Терміни доставки і оплати» інвойсу від 05.06.2015 № , оскільки, як зазначено вище, Відповідач не виконав свого обов'язку щодо надіслання позивачу (декларанту) письмової вимоги щодо надання додаткових документів для усунення виявлених розбіжностей.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Відповідачем в оскаржуваних рішеннях та картках відмов не зазначено, які складові, що встановлені частиною 10 статті 58 МК України, не зазначені позивачем при визначенні митної вартості товару.

При цьому, Вищий адміністративний суд України у постановах від 17.11.2015 (справа № К800/34981/15) та від 26.11.2015 (справа № К/800/33585/15) зазначив, що ненаведення митним органом у рішеннях про коригування, які складові митної вартості товару не вказані позивачем і як вони впливають на неможливість визначення правильності заявленої митної вартості, з урахуванням умов поставок товарів за Контрактом, є порушенням статті 55 МК України.

У свою чергу, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, митна вартість товару, імпортованого позивачем, була визначена на підставі резервного методу.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами другою та третьою цієї статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, суд вважає неправомірними висновки Відповідача, за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу для визначення митної вартості товару.

При цьому, Відповідачем у оскаржуваному рішенні та картці відмови не обґрунтовано необхідність застосування ним саме шостого (резервного) методу для визначення митної вартості товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що визначення Відповідачем митної вартості товару та коригування її за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмов.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачає частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) «Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...».

Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки».

Відповідно до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки, позовні вимоги ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне присудити ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 29232,00 грн.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства» А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 11.06.2015 №№ 102040000/2015/000172/1, 102040000/2015/000173/1, 102040000/2015/000174/1, від 23.06.2015 № 102040000/2015/000188/1, від 24.06.2015 №№102040000/2015/000190/1, 102040000/2015/000192/1, від 02.07.2015 №102040000/2015/000195/1, від 07.07.2015 № 102040000/2015/000204/1, від 09.07.2015 №102040000/2015/000208/1, від 14.07.2015 № 102040000/2015/000210/1, від 15.07.2015 №102040000/2015/000212/1, від 27.07.2015 № 102040000/2015/000220/1.

Скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби №№ 102040000/2015/05176, 102040000/2015/05177, 102040000/2015/05178, 102040000/2015/05191, 102040000/2015/05193, 102040000/2015/05195, 102040000/2015/05198, 102040000/2015/05207, 102040000/2015/05210, 102040000/2015/05213, 102040000/2015/05215, 102040000/2015/05224.

Присудити Приватному акціонерному товариству «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 29232 (двадцять дев'ять тисяч двісті тридцять дві) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падійм