Справа № 2-а-97/12
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-97/2012 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді Керніцького 1.1,

секретаря судового засідання: Оленюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень - інспектора ДПС Долинського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серія АТ 1 № 028947 від 21.01.2012 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження в справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою АТ1 № 028947 від 21.01.2012 р. в справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною, винесена з порушенням норм КУпАП, а тому повинна бути скасована, виходячи з наступного. Згідно протоколу про адміністративне порушення № 205501 від 30.01.2012року, він керуючи автомобілем в с. Голинь Калуського району в 13 год. 31 хв. рухався із швидкістю 87км/год, чим порушив ч.І ст.122 КУпАП. В той же час на місті була винесена оскаржувана постанова згідно якої, він рухаючись автомобілем Сітроєн держ. номер НОМЕР_1 в с. Голинь Калуського району перевищив швидкість. Згідно показів вимірювального приладу «Візир» № 0812380 швидкість автомобіля складала 87 км/год. Вимірювання швидкості проводилось в режимі патрулювання. Згідно з "Методичними рекомендаціями по роботі з радіолокаційним відеозаписуючим вимірювачем швидкості "Візир", максимальна дальність вимірювання швидкості радаром - не менше 400 (чотириста) метрів, а візуальне визначення номерного знаку автомобіля (фото-, відеофіксація) - не більше 80 (вісімдесят) метрів. У даному приладі використовується допплерівський когерентний радар із частотою 24.15 ГГц, який має діаграму направленості на даній частоті випромінювання. Це означає, що в зону фіксації радара можуть потрапити й інші автомобілі. Настройка параметрів роботи зазначеного приладу, згідно з п. 4 "Підготовка до роботи приладу", передбачає вибір "типу цілі (найближча або найшвидша)". Тому не виключено, що "найшвидшою" може бути автомобіль, який рухався позаду його автомобіля поза зоною дії дорожнього знаку з більшою швидкістю, а "найближчою" - його автомобіль, який зафіксовано на фото. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про міліцію", основними завданнями міліції є запобігання правопорушенням та їх припинення, а також забезпечення безпеки дорожнього руху. За частиною 5 ст. 10 Закону України "Про міліцію" обов'язками міліції є: припиняти адміністративні правопорушення та забезпечувати безпеку дорожнього руху. Жодних дій із припинення адміністративного правопорушення, якщо таке дійсно мало місце, та забезпечення безпеки дорожнього руху працівниками ДАІ не було здійснено. Отже, такі дії не відповідають основним завданням та обов'язкам міліції. 2) Положеннями статей 276, 278, 279 та 280-285 КУпАП встановлено, які дії орган (посадова особа) повинен провести при підготовці до розряду справи про адміністративне правопорушення, чітко регламентовано порядок розгляду справи та обставини, які при цьому підлягають з'ясуванню. Однак, відповідачем по справі винесена постанова, за якою його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці

вчинення "правопорушення", в супереч положення ч. З ст. 258 КУпАП, оскільки ст. 122 КУпАП не передбачена в ч. 1 ст. 258 КУпАП, а відтак, вказана постанова інспектором ДПС на місці вчинення правопорушення винесена не могла бути, оскільки таку повинні виносити тільїЙ відповідні працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання за наслідками розгляду адмінматеріалів, відповідно до положень п. З ч. 2 ст. 222 КУпАП, і в порядку визначеному ст. ст. 278-280 КУпАП, чого відповідачем дотримано не було. Також, відповідачем всупереч п. 4.1 (абзац 3) Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні .порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 (далі - Інструкції) не надано жодних доказів, що інспектор має спеціальне звання та відповідно до своїх функціональних обов'язків має право самостійно виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до п. 11.3 цієї ж Інструкції таке право тільки надано інспекторам з адміністративної практики Державтоінспекції МВС України, яким, відповідно до положень п. 15.6 Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», він був зобов'язаний передати складений ним адмінпротокол. З огляду на вищевказане, оспорювана постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням встановленої статтями 258, 279 та статтею 222 КУпАП процедурою, чим порушено права позивача за ст. 268 КУпАП, а тому вищевказані порушення, що допущені відповідною посадовою особою при її складанні є підставою для визнання дій інспектора ДПС про притягнення його до адмінвідповідальності неправомірними та визнання постанови серії АТ 1 № 028947 від 30.01.2012 р такою, що є протиправною і підлягає до скасування.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснив, що саме порушення мало місце, однак вважає, що інспектором ДАІ були допущені грубі порушення вимог законодавства при складанні протоколу та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, однак які саме порушення були допущені вказати не може. На місці складення протоколу він підписав протокол та просив накласти на нього мінімальне стягнення, передбачене за вчинення такого порушення.

Відповідач в судове засіданні на повторний виклик не прибув, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. З урахуванням цієї обставини та положення ст. 128 КАС України судом вирішено не відкладати розгляд даної справи та вирішити її на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши доводи позивача, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення 30.01.2012року, позивач керуючи автомобілем в с. Голинь Калуського району в 13 год. 31 хв. рухався із швидкістю 87 км/год, чим порушив ч.І ст.122 КУпАП. В той же час на місті була винесена оскаржувана постанова згідно якої, він рухаючись автомобілем Сітроєн держ. номер НОМЕР_1 в с. Голинь Калуського району перевищив швидкість. Згідно показів вимірювального приладу «Візир» № 0812380 швидкість автомобіля складала 87 км/год. За результатами розгляду протоколу в справі про адміністративне правопорушення інспектором ВДАІ на місці складення протоколу винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення (а.с.4), якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У відповідності до диспозиції цієї статті особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зокрема має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною

допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, особа, що притягується до адміністративно)' відповідальності, повинна бути завчасно повідомлена про час і місце розгляду своєї справи.

Відповідно до ч.І ст. 247 КУпАП провадження в адміністративній справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.

Позивач стверджує, що саме порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності мало місце, будь яких фактичних даних про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності суду не навів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем постанова прийнята з дотриманням вимог, передбачених кодексом України про адміністративні правопорушення, підстав для її скасування не здобуто, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

На підставі ст. 9, 251, 268, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. 247, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень - інспектора ДПС Долинського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду остаточна.

Суддя