Справа № 750/3443/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3443/16-а
Провадження № 2-а/750/222/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

05 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування пункту 10.9 рішення Чернігівської міської ради (четвертої сесії сьомого скликання) від 01березня 2016 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкистів (будівельний №25) орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування позову зазначив, що з 2012 року він неодноразово звертався до відповідача із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкистів (будівельний №25) орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідач виносив рішення про відмову у задоволенні його клопотання, проте рішеннями судів різних інстанцій його права поновлювалися, визнавалися незаконними та скосовувалися рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку. Чергове рішення про відмову у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку по вул. Танкистів (будівельний №25) орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідач прийняв 01.03.2016 року.Вказану відмову позивач вваажає незаконною, оскільки відсутні підстави для відмови, передбачені ч.7 ст. 118 ЗК України. Позивач вказує, що рішення Чернігівської міської ради (п.3) від 28.11.2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця», на яке посилається відповідач як на підставу відмови у задоволенні його заяви, не відноситься до визначених законом підстав для відмови у наданні таких дозволів. До того ж на забудову земельних ділянок по вулиці Танкістів в м. Чернігові вже розроблена проектно кошторисна документація, яка погоджена з головним архітектором міста. Крім того, позивач вказує, що окремим особам цим же рішенням надані дозволи на розроблення проекту землеустрою в цьому ж масиві і рішення Чернігівської міської ради (п.3) від 28.11.2014 року не стало на заваді відповідачу.

У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Чернігівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо доводів позивача з приводу задоволення заяв інших осіб про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки по вулиці Танкістів в м. Чернігові, то відповідач прийняв такі рішення виключно на користь членів сімей учасників АТО.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначив позивач, у грудні 2012 року він звернувся до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів в м. Чернігові (будівельний №25) орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.12.2012 року йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення землі, однак рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2013 року, яке набрало законної сили, рішення відповідача було визнано протиправним і скасовано.

Позивач вказує, що ще декілька разів подавав заяви до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо тієї самої ділянки, проте його заяви не розглядалися.

Останнє звернення до відповідача позивач подав 22.01.2016 року.

Пунктом 10.9 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, будівництва індивідуальних гаражів та городництва» від 01 березня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів (будівельний №25), орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З матеріалів справи вбачається, що земельні ділянки по вул. Танкістів щодо яких подано позови є вільними від забудови і відносяться до земель запасу комунальної власності.

Оскаржуване позивачем рішення відповідача про відмову у задоволенні його заяви мотивовано наявністю мораторію, прийнятого на підставі рішення міської ради від 28.11.2014 року.

Рішенням Чернігівської міської ради сорок п'ятої сесії шостого скликання від 28 листопада 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» з метою забезпечення першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва учасникам бойових дій та сім'ям загиблих учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції управлінню архітектури та містобудування Чернігівської міської ради надано дозвіл на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця». Пунктом 3 вказаного рішення до затвердження проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» введено тимчасову заборону на надання дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (вільних від забудови земель запасу комунальної власності) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зі змісту оскаржуваного рішення та пояснень представника відповідача вбачається, що з врахуванням наявності мораторію, прийнятого на підставі рішення міської ради від 28.11.2014 року, Чернігівською міською радою позивачу в черговий раз відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкистів, (будівельний №25).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно частини 3 статті 123 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Такі ж підстави для відмови у наданні дозволу передбачені і в ч.7 ст. 118 ЗК України, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобовязує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Таким чином, суд вважає, що у разі звернення особи із заявою в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до міської ради про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту земельної документації, заява має бути розглянута міською радою виключно на пленарному засіданні та, за результатами розгляду заяви, має бути прийнято відповідне рішення. При цьому, рішення про відмову у задоволенні клопотання згідно наданими громадянами документами повинно бути мотивоване, із зазначенням підстав для такої відмови.

Оскільки ОСОБА_2 із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкистів (будівельний №25) орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зверався неодноразово, вперше у грудні 2012 року, тобто ще до прийняття Чернігівською міською радою рішення про введення мораторію, і ці його заяви не були належним чином розглянуті відповідачем, у звязку з чим позивач за захистом свого порушеного права звертався до суду, а крім того, зазначені відповідачем у оскаржуваному рішенні підстави для чергової відмови позивачу у задоволенні його заяви не передбачені ст. 118, 123 Земельного Кодексу України, а тому суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 10.9 рішення Чернігівської міської ради від 01 березня 2016 року про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Танкістів (будівельний №25), орієнтовною площею 0,1000 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнути з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: