Справа № 2-а/1970/2730/12
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2012-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а/1970/2730/12

26 липня 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

секретаря Вальчук І.М.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тернопіль» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №, № НОМЕР_1, № від 12 березня 2012 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тернопіль» ( надалі позивач, ОСОБА_2 « Торговий дім « Тернопіль», підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби ( Надалі відповідач, ТОДПІ) про скасування податкових повідомлень - рішень Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №, № НОМЕР_1, № від 12 березня 2012 року.

У судове засідання позивач не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника. Згідно поданої позовної заяви просить скасувати повідомленння - рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №, № НОМЕР_1, № від 12 березня 2012 року, оскільки сума податкового кредиту підтверджується не лише податковими накладними, а й іншими документами, які були представлені контролюючому органу ОСОБА_2 « Торговий дім « Тернопіль» під час перевірки, але не були прийнятими до уваги ТОДПІ. Крім цього, зазначено, що підприємство в повному обсязі відобразило в звітніх документах валовий дохід, а відтак заниження суми скоригованого валового доходу не було. Щодо місцевих податків та зборів, зазначено, що підприємство своєчасно та в повному обсязі здійснює сплату комунального податку до місцевого бюджету.

Представник відповідача ТОДПІ у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки до складу валових витрат та до складу податкового кредиту з ПДВ підприємством включено суму податку не підтверджену первинними бухгалтерськими документами. Просить також врахувати, що підприємство не подало розрахунок комунального податку за вересень 2009 року.

Суд, заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, дослідивши представлені докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не є обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_2 « Торговий дім « Тернопіль» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року , результати якої викладені у Акті № 1315/23-04/34769183 від 23. 02.2012 року. Перевіркою встановлені наступні порушення.

недотримання вимог ч.1, ч.2 ст.3 Господарського кодексу України в частині реалізації господарської діяльності;

недотримання вимог ч.1 ст.55 Господарського кодексу України в частині реалізації господарських відносин та реалізації господарської компетенції в сукупності прав та обов'язків;

порушення вимог встановлених ст.4, ст.8, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік в Україні" №996-ХІУ від 16.07.1999 року, із врахуванням вимог п.6 даного Закону - стосовно застосування форм, зведених облікових документів, документів первинного обліку передбачених вимогами спеціалізованого законодавства;

недотримання вимог ст.3, ст.5, ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №283/97-ВР від 22.05.1997р. із змінами та доповненнями в частині неможливості зробити висновки про розмір, обсяг та об'єкт оподаткування, які підпадають під визначення вищевказаних статей Закону в зв'язку з не представленням для перевірки первинних бухгалтерських документів підтверджуючих фінансово-господарську діяльність;

порушення пп. 7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону України " Про податок на додану вартість " №168/97-ВР від 03.04.97р. із змінами та доповненнями, підприємством завищено суму податкового кредиту на 106013,00 грн. в т. ч по періодах: серпень 2008р. в сумі 102260,00 грн., жовтень 2008 р. в сумі 342,00 грн., лютий 2009р. в сумі 1553,00 грн., березень 2009р. в сумі 1525,00 грн., квітень 2009р. в сумі 333,00 грн.;

порушення п. а п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України № 2181-111 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами" від 21.12.2000р., із змінами та доповненнями, не було подано до Тернопільської ОДПІ Декларацій з податку на додану вартість: за лютий 2007 року, за квітень 2007 року, за травень 2007 року.

порушення ст. 19 Декрету КМ України "Про місцеві податки та збори" №56-93 від 20.05,93р (із змінами та доповненнями), абз. «а» п.п 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України від 21.12.2000р. №2181 „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами та доповненнями) та внесених змін до рішення Тернопільської міської ради від 28.02.03р №4/6/7"Про затвердження Положень про місцеві податки і збори"( зі змінами та доповненнями) не подано розрахунки комунального податку за січень, лютий, квітень, травень 2007р. та вересень 2009р.

На підставі вищевказаного Акта 12 березня 2012 року контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 4263 грн. 75 коп., № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 5176 грн. 25 коп., № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем комунальний податок на 170 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тернопіль» листом від 13 жовтня 2011 року повідомило Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію про знищення бухгалтерських документів внаслідок пожежі, яка сталася в приміщенні закритого акціонерного товариства «Агрокомбінат». У встановлений строк платник податку не поновив всіх зазначених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 році №88 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за №168/704), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Підпунктами 2.1, 2.4 пункту 2 зазначеного Положення передбачено, що первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», що діяв до 1 січня 2011, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тернопіль» включено до складу валових витрат витрати та до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми податку на додану вартість не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачене правилами ведення податкового обліку, тому на думку суду, контролюючим органом зроблено правомірний висновок про порушення ОСОБА_2 « Торговий дім « Тернопіль» підпункту 5.3.9, пункту 5.3, статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» - платником завищено валові витрати за перший, другий, четвертий квартали 2009 року на 16562,00 грн., відповідно в порушення підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» товариством завищено податковий кредит за лютий -квітень 2009 року на 3411,00 грн.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту/ 5.3 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94- ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», не включаються до складу валових витрат витрати на виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами. Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з реалізацією товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Крім того, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року, № 2181-НІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з абзацом «ї» підпункту 4.4.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, форма податкової декларації (розрахунку) встановлюється центральним (керівним) органом контролюючого органу за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, що відповідає за проведення податкової політики. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій (розрахунків) з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами).

Відповідно до Рішення Тернопільської міської ради від 28 лютого 2003 року №4/6/7 «Про затвердження Положень про місцеві податки і збори» та другого, третього розділів Положення про комунальний податок, платниками комунального податку є підприємства і організації всіх організаційно правових форм (крім бюджетних установ), які є юридичними особами і розміщені на території міста. Комунальний податок сплачується юридичними особами в повному обсязі до місцевого бюджету по місцю знаходження цих юридичних осіб, їх філії, структурних підрозділів і дільниць. Розрахунок комунального податку подається в Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію за встановленою формою щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним.

Згідно з пунктом 120.1 статті 120 Податкового Кодексу, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового Кодексу, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, суд приходить до переконання, що податкові повідомлення-рішення №, № НОМЕР_1, № від 12 березня 2012 прийняті Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тернопіль» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №, № НОМЕР_1, № від 12 березня 2012 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 липня 2012 року.

Копію постанови надіслати позивачу ОСОБА_2 «Торговий дім Тернопіль».

Головуючий суддя Дерех Н.В.