Справа № 266/970/16-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/970/16-а
Провадженя№ 2-а/266/20/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2016 м.Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої судді - Курбановой Н.М.,
при секретарі Жирковой М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі адміністративний позовОСОБА_1 до Маріупольського міського центру зайнятості про визнання неправомірним та скасування рішення, збов`язати вчинити певні дії,-

В березня 2016 року ОСОБА_1 ( далі Позивач) звернувся до суду із даним позовом до Маріупольського міського центу зайнятості ( далі Відповідач), посилаючись на те, що він в період з 2011р. і по день звільнення, а саме по 03.02.2016 р. працював в ПАТ «Азовзагальмаш». 03.02.2016 р. був звільнений з підприємства на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП. В період часу з 01.09.2014 р. по день звільнення він не отримував заробітну плату, яка також не була йому виплачена в день звільнення. У зв`язку із тим, що працедавець не виплачував йому заробітну плату, не відраховувалися і страхові внески в той період. 04 лютого 2016 року він звернувся до Відповідача по допомогу по безробіттю, надавши всі необхідні документи. Однак Відповідач встановив йому допомогу в розмірі 544 грн., згідно п. 1 постанови Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття №77 від 04.12.2015 р. Крім того, він є інвалідом 3 групи та знаходиться на пенсії. Вважаючи дії Відповідача не законними. Просив суд, визнати рішення Відповідача про призначення йому допомоги по безробіттю в розмірі 544 грн. неправомірним та скасувати його, зобов`язати Відповідача призначити йому допомогу по безробіттю в розмірі 1102,40 грн. щомісяця, із розрахунку 80% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. №928 та зобов`язати відповідача зробити з 08.02.2016 р. перерахунок з урахуванням виплачених сум та доплатити несплачену різницю.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги, з зазначених у заяві підстав, підтримав, просив позов задовольнити.
Представники відповідача Спесівцев В.Б., який дія на підставі довіреності, в судовому засіданні проти позову заперечував, надавши письмові заперечення, пославшись на те, що позивачу допомогу було призначено в мінімальному розмірі на підставі даних з персоніфікованого обліку застрахованих осіб ПФ України та ДПА України та відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ, Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 15.06.2015 р. №613 та Постанови «Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю» затвердженої Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 04.12.2015 р. №77 згідно до якого розмір допомоги по безробіттю для осіб, зазначених у частині другій ст. 22 ЗУ №1533-ІІІ, становить 544,00 грн. Також зазначив, що період, за яким обчислюється страховий стаж, є 12 місяців, що передують реєстрації особи в центрі зайнятості. В тому разі, якщо страховий стаж особи за даний період становить менш шести місяців, дана особа має право отримувати допомогу по безробіттю в мінімальному розмірі. Згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж позивача за останні 12 місяців, що передували реєстрації в центрі зайнятості, становить 0 місяців, що менше шести місяців, позивачу правомірно нарахована допомога по безробіттю в мінімальному розмірі тобто 544 грн. Просив відмовити у задоволенні позову.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період часу з 05.01.2011 р. по 03.02.2016 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш». 03.02.2016 р. був звільнений з ПАТ «Азовзагальмаш» у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 7-8).
Як вбачається з копії посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 06.11.2014 р. терміном дії до 01.12.2016 р. ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інваліді війни ( а.с. 9).
Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серія 10ААВ №496516 від 06.11.2014 р. ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності у зв`язку із пораненням (контузія) та захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків служби при знаходженні в країнах де відбувалися бойові дії, строк дії до 06.11.2016 р. ( а.с. 11).
Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ПФ України, є пенсіонером по інвалідності 3 групи інвалід армії ( а.с. 11).
Згідно довідки Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату від 10.12.2015 р. №240 ОСОБА_1 дійсно приймав участь у бойових діях в ДРА у період з 28.11.1984 р. по 26.05.1986 р. (а.с. 10).
Як вбачається з витягу із наказу про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 . Маріупольського міського центру зайнятості наказом від 12.02.2016 р. №НТ160212 ОСОБА_1 надано статус безробітного, наказом від 15.02.2016 р. №НТ160215 призначено допомогу по безробіттю застрахованим особам без урахування страхового стажу відповідно до п.п. 2.4 ст. 22 , п. 2 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2.7, 2.9. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» у розмірі, протягом 360 к.д. з 15.02.2016 р. по 08.02.2017 р. ( а.с. 41-42).
Як вбачається з довідки, наданою Відповідачем період зайнятості та страховий стаж особи ОСОБА_1 зазначено з 01.01.2011р. по 03.02.2016 р. ( а.с. 35).
Згідно розрахунку стажу( з урахуванням відомостей, отриманих з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) станом на 14.03.2016 р. страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік, страховий стаж за останні 12 місяців, що передують реєстрації, 0 місяців, кількість місяців за останні 12 місяців за останні 12 місяців, що передують реєстрації, протягом яких особа перебувала у трудових відносинах або займалась іншим видом діяльності, згідно частиною першою статті 4 ЗУ «Про зайнятість населення», 10 ( а.с.36-37).
Згідно розрахункових листів ОСОБА_1 ПАТ «Азовзагальмаш» нараховувалася, але не виплачувалася з вересня 2014р. по 03.02.2016 р. заробітна плата( а.с. 27-30).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш, як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 працював в ПАТ «Азовзагальмаш» в період з 01.01.2011 р. по 03.02.2016 р. та 12.02.2016 р. йому надано статус безробітного, має заборгованість по заробітній платі, яка до теперішнього часу не сплачена йому роботодавцем. Відповідно роботодавець також не сплачував і страхові платежі на випадок безробіття ОСОБА_1 . Відповідальність за не сплату страхових платежів до Фонду на випадок безробіття несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа, та такі дії не можуть порушувати прав робітника, який має достатній стаж робрти для нарахування допомоги по безробіттю у розмірі 80% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить більш ніж шість місяців, та від цього нарахування йому допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі, як для особи, визначеної ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є неправомірним, у зв`язку з чим рішення наказ від 15.02.2016 №НТ160215 Маріупольського міського центру зайнятості про призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 544,00 грн. є неправомірним та підлягає скасуванню.
Що стосується вимоги позивача в частині перерахунку розміру допомоги в сумі 1102,40 грн. щомісяця, слід зазначити наступне.
Відповідно до п.п.2 п. 1 ст. 1 Постанови «Про мінімальний розмір допомоги по безробіттю» затвердженої Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 04.12.2015 р. №77 у разі, якщо розмір допомоги по безробіттю, розрахований застрахованій особі, зазначеній у частині першій статті 22 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, відповідно до частини першої статті 23 цього Закону, менший 80 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, допомога по безробіттю такій особі виплачується у розмірі 80 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.
Згідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. №928 установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень.
Згідно розрахунку наданого позивачем 80% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1102,40 грн., .
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача перерахувати ОСОБА_1 призначену допомогу по безробіттю з моменту нарахування такої допомоги, виходячи з розміру 1102,40 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 162 і 163 КАС України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати рішення - наказ від 12.02.2016 №НТ 160212 Маріупольського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного ОСОБА_1 та наказ від 15.02.2016 №НТ160215 Маріупольського міського центру зайнятості про призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 544,00 грн. неправомірними та скасувати.
Зобов`язати Маріупольський міський центр зайнятості призначити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.).
Зобов`язати Маріупольський міський центр зайнятості здійснити з 08 лютого 2016 року перерахунок допомоги по безробіттю ОСОБА_1 відповідно до законодавства.
Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання сторонами копії постанови суду.

Суддя: Курбанова Н. М.