Справа № 804/15075/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відповідача-1 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиція, до відповідача-2 Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, треті особи - Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради та ОСОБА_3 про скасування запису, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до відповідача-1 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиція, до відповідача-2 Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, третя особа - Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради в якому позивач просить:
скасувати запис від 24.07.2014 року (індексний номер рішення 14665982) про внесення державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Євгенією Леонідівною про реєстрацію право власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за особою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 виданий 28.11.2013 року виданий Верхньодніпровським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області;
поновити запис про реєстрацію право власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за гр. ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_2).
В подальшому ухвалою суду від 05.11.2015 року залучено як третю особу без самостійних вимог ОСОБА_3.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити,не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача-2 в останнє судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника та зазначив, що не заперечує щодо задоволення адміністративного позову.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням № 14665982 від 24.07.2014 року державного нотаріусу Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Євгенією Леонідівною зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №2-405 від 24.07.2014 року, який в свою чергу видано на підставі акту державного виконавця про реалізацію майна боржника за № 342/2 від 16.01.2014 року.
Відповідно до листа Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області від 27.01.2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа 10/47-10 виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 у Кіровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ніколи не перебувало.
Суд також зазначає, що на час проведення реєстраційних дій на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 використано підробний акт державного виконавця про реалізацію майна боржника за № 342/2 від 16.01.2014 року.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідностатті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Відповідно до частини першоїстатті4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Відповідно до пункту першого частини першоїстатті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Згідно частини четвертоїстатті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Відповідно до частини першоїстатті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цьогоЗакону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Згідно частини першоїстатті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цьогоЗакону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;
3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;
4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;
5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятоюстатті 15 цього Закону;
5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;
5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті15цьогоЗакону;
5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;
5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;
5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;
5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Особливості процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868(далі за текстом - Порядок).
Відповідно до пункту 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати.
Згідно п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).
Частиною ст..72 Закону «Про нотаріат» придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням будинку (квартири) шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири).
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення № 14665982 від 24.07.2014 року про реєстрацію права власності проведено на підставі документів, що не відповідають вимогам законодавства.
Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до пункту 2.1. Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.
Пунктом 2.6 даного Порядку визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.
Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Отже, єдиною підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав є рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності.
З огляду на положенняКодексу адміністративного судочинства Українищодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, про що наголошено у постанові Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2010 року №П-278/10.
Така позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.
Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо скасування запису від 24.07.2014 року (індексний номер рішення 14665982) про внесення державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Євгенією Леонідівною про реєстрацію право власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за особою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 виданий 28.11.2013 року виданий Верхньодніпровським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області та поновлення запису про реєстрацію право власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за гр. ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи НОМЕР_2).
При цьому суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України, якою встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, виходить за межі позовних вимог та задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 14665982 від 24.07.2014 року про реєстрацію права власностіна об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за особою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 виданий 28.11.2013 року виданий Верхньодніпровським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Євгенії Леонідівни№14665982 від 24.07.2014 року про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 64,6 кв.м., житлова площа 42,9 кв.м. - за особою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 виданий 28.11.2013 року виданий Верхньодніпровським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова