Справа № 153/1946/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2016 р. м. Київ К/800/8098/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий),
Єрьоміна А.В., Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ямпільської міської ради Вінницької області, Відділу Держземагентства в Ямпільському районі Вінницької області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 3 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області (далі - Ямпільська міськрада), Відділу Держземагентства в Ямпільському районі Вінницької області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення Ямпільської міськради від 29 жовтня 2014 року № 1762 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» (далі - рішення № 1762).

Зазначала, що вказаним рішенням затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,1000 га.

Посилаючись на порушення своїх прав, норм чинного законодавства та норм ДБН, позивач, яка є власником суміжної земельної ділянки, на якій розташований «Ямпільський завод продтоварів», просила визнати протиправним та скасувати рішення № 1762.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 3 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 1762. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 18 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Ямпільської міськради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва житлового будинку та споруд, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1.

Рішенням Ямпільської міськради від 29 серпня 2014 року № 1699 ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,1000 га, за рахунок земель запасу, що не надані у власність та не передані у користування.

Рішенням Ямпільської міськради № 1762 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,1000 га.

Реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку видано свідоцтво про право власності від 14 листопада 2014 року № 29516312.

Розглянувши цей спір, суди виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає цей висновок помилковим.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте Ямпільською міськрадою рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого рішення Ради не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

З викладеного вбачається, що спір щодо земельної ділянки, переданої ОСОБА_5 рішенням № 1762, має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також вимоги про скасування акта про право, виданого на підставі такого незаконного рішення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-405а14) і колегія суддів бере її до уваги.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 3 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов