Справа № 642/1140/16-а
Суддя: Сватіков А. В.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №642/1140/16-а
Провадження №2-а/642/37/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий - суддя Сватіков А.В.,

за участю секретаря - Конєвої А.О.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень (постанови про накладення адміністративного стягнення), -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС про скасування постанови серія АА №005966 від 22.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 1360,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що вищевказаною постановою було накладене адміністративне стягнення на директора КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_1 за порушення ним абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування за грудень 2015 року, про що був складений протокол №17 АА №708443 від 11.02.2016 року. Після було складено постанову серії АА №005966 від 22.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 1360,00 грн. Позивач вважає зазначену постанову необґрунтованою (на підставі неналежних та недопустимих доказів), такою, що порушує права особи на участь у процесі прийнятого рішення, з порушенням вимог ст.ст. 34-35, 256, 280 КУпАП.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, та зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, тому суд відповідно до вимог ст. 122 КАС України, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника, на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заперечення в яких просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що КП «Жилкомсервіс» було не своєчасно сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 59765,25 грн. за грудень 2015 року. Директора КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_1 листом №927/10/28-09-48-24 від 08.02.2016 року було належним чином повідомлено про складання протоколу. В позові ОСОБА_1 зазначає, що він протокол не підписував, права йому не були роз'яснені, однак СДПІ не погоджується з такою позицією та вказує, що протокол складений відповідно до законодавства, є належним та допустимим доказом по справі, крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, в протоколі зроблено запис про це. Тому суд відповідно до вимог ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, який на думку суду не прибув в судове засідання без поважних причин, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу ПСП ЖКТ та будівництва СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС Чайкою С.М. 11 лютого 2016 року був складений протокол про адміністративне правопорушення №17 серія АА №708443 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.

22 лютого 2016 року начальником СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС Федоренко Г.М. винесено постанову серія АА №005966 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн., який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, а саме: несвоєчасна сплата єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за грудень 2015 року в сумі 59765,25 грн., чим порушено абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що посадова особа при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пп. 1.1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-УІ (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є:

- роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

На підставі п. 3 ст. 4 Закону № 2464 вищезазначені платники єдиного внеску, є страхувальниками, а згідно з п. 10, ст. 1 Закону № 2464 страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок (ЄСВ).

На підставі пп. 2.1 п.2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пп. 9.8 п. 9 ст. 9 Закону № 2464 для платників єдиного внеску - роботодавців встановлений єдиний термін сплати ЄСВ, нарахований за календарний місяць, що наступає не пізніше 20 числа наступного місяця. Іншого терміну сплати ЄСВ чи будь-якого виключення із норми закону щодо невчасного перерахування ЄСВ до бюджету законодавством не визначено.

В п. 12 ст. 9 Закон № 2464 законодавчо встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В силу вимог ч. 2 ст. 254 цього Кодексу протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду.

Відповідно до листа заступника начальника СДПІ №927/10/28-09-48-24 від 08.02.2016 року директора КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_1 було запрошено 22.02.2016 року о 15-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, кімн. 207 для надання пояснення та складання протоколів про адміністративне правопорушення, таким чином, ОСОБА_1 належним чином повідомлено про складання протоколу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №17 серії АА №708443 від 11.02.2016 року позивач особисто підписав його, зокрема і про те, що йому роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, в протоколі ОСОБА_1 власноруч зазначив в поясненнях, що в зв'язку з переходом до другої податкової інспекції податки помилково було неперераховано в терміни, а не до Західної податкової інспекції. Одночасно ОСОБА_1 був сповіщений про дату розгляду адміністративної справи - 22.02.2016 року.

Протокол складено у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, із зазначенням дати, місця, посади особи, яка його склала, відомостей про особу, щодо якої його складено, місця, часу вчинення, суті правопорушення, зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність.

Склавши протокол та розглянувши справу, відповідач згідно вимог ст. 255 КУпАП виніс постанову, прийнявши рішення у відповідності до вимог ст.ст. 33-35, 245, 246, 247, 248, 251, 252, 280, 283 КУпАП, з урахуванням обставин справи.

Постанова серія АА №005966 від 22.02.2016 року, що винесена на підставі відповідного протоколу, містить у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП дату розгляду, найменування посадової особи, відомості про порушника, встановлені обставини, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність, рішення, прийняте щодо покарання (сума штрафу), постанова підписана особою, що її винесла.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи, а тому його право на захист не було порушено.

Таким чином, відповідачем не було порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова винесена відповідачем на виконання наданих йому повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» платники зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20- го числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

У разі несвоєчасності або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені ст. 25 цього Закону, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір і ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність (ч. 11 ст. 9 Закону).

Частиною 1 ст. 26 Закону встановлено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Частиною 3 ст. 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб та громадян за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що дії СДПІ є законні та обґрунтовані, а постанова про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2016 року АА №005966, відносно ОСОБА_1 є такою, що винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність дій та рішень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 7, 8, 11, 71, 122, 128, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. ст. 245, 252, 293 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень (постанови про накладення адміністративного стягнення) - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сватіков