Справа № 810/666/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року 810/666/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Гай А.В;

за участю:

представників позивача - Нестерова-Сурменка О.П.; Соколової О.В.; Забіяки Г.М.; Борущака Р.Р.; Чередніченка В.П.;

представника відповідача - Борисова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"

до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» звернулося до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.10.2015 р. №№ ; ; ; , винесених Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за наслідками проведення документальної позапланової перевірки. Поданий позов обґрунтовує безпідставністю висновків акту перевірки №1270/22-4/333888 від 21.09.2015 р. про не спричинення реального настання наслідків по господарських операціях позивача з ТОВ НВП «Стандарт 1» та відсутністю порушень податкового законодавства при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту з ПДВ.

У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у мотивувальній частині позовної заяви, просили їхні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих мотивів, що прийняті рішення були ухвалені в межах наданих відповідачу повноважень, у спосіб, визначений законом та, з урахуванням встановлених під час перевірки обставин.

Судом, на вимогу представників позивача була допитана у якості свідка гр. ОСОБА_7, яка працює на посаді комірника Центрального матеріального складу ВАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» з 05.08.2003 р., остання у судовому засіданні, під присягою, пояснила, що є комірником Центрального матеріального складу на підприємстві позивача з 2003 р. та здійснює особисто прийом товару - склобою від постачальників, зокрема, і від ТОВ НВП «Стандарт 1». Згідно свідчень ОСОБА_7 прийняття склобою проводиться безпосередньо на під'їздній колії, яка належить ПАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» в смт. Гостомель. При надходженні вагонів із склобоєм, товар супроводжується тільки залізничною накладною на відповідний вагон, що для свідка є достатньою підставою для його прийняття. Для обліку кількості товару, що поступив особисто нею ведеться у рукописному вигляді журнал, в якому вона фіксує дату поставки товару, номер вагона та вагу. Вказані дані вона в подальшому передає для обробки та фіксації в бухгалтерію підприємства. Видаткові накладні при поставці товару відсутні, тому їх бланки для підпису надаються їй пізніше, після того, як здійснено прийняття товару та передача його в обробку.

Рахунки-фактури, специфікації та видаткові накладні на товар, який поступав на підприємство від ТОВ НВП «Стандарт 1» в момент доставки були відсутні. Договори поставки товару вона ніколи не бачила та вважає, що вони для неї не є необхідними. Також свідок зазначила, що прийнятий нею склобой від підприємства «Стандарт 1» одразу після відвантаження та прийняття передається у виробництво та підтвердила, що підписи у всіх видаткових накладних про прийняття товару від ТОВ НВП "Стандарт 1" виконані нею особисто.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка, дослідивши подані документи та матеріали, встановивши фактичні обставини справи, якими обґрунтовані позовні вимоги та підтверджені заперечення проти позову, у співставленні з нормами чинного законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з урахуванням наступного:

як свідчать матеріали справи, документальною позаплановою невиїзною перевіркою позивача на предмет дотримання ним вимог податкового законодавства та сплату податку на прибуток і додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ НВП «Стандарт 1» були виявлені порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПКУ, результатом чого стало завищення від'ємного значення податку на прибуток за 2014 р. на загальну суму 207574 грн. в т.ч.; за серпень - 85621 грн., листопад - 121953 грн.; п.189.1 ст.189, п.198.2, п.198.3. п. 198.6 ст.198 , п.200.1 ст.200, п.201.1. ст.201 ПКУ в результаті чого відбулось заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 95135 грн., завищено від'ємне значення на 745380 грн. в т.ч. за листопад 2014 року на суму 128310 грн., за лютий 2015 року на суму 225942 грн. за квітень 2015 року на суму 391128 грн. та сума заявленого бюджетного відшкодування за листопад 2014 року на 18192 грн. Перевірка оформлена актом №1270/22-4/333888 від 21.09.2015 р., на підставі якого Ірпінською ОДПІ, 06.10.2015 р., прийняті податкові повідомлення-рішення форми «П» за №; форми «В1» за №; форми «В4» за №; форми «Р» за №.

В процесі перевірки було встановлено, що між ПАТ «Ветропак Гостомельский Склозавод» та ТОВ НВП «Стандарт 1» були укладені договори на поставку склобою, зокрема, договір поставки склобою безбарвного (необробленого), склобою змішаного (необробленого), згідно вимог для склобою категорії «Б» від 01.04.2014 р.№03/42 та договір від 01.02.2015 р. №18.

Проведеним аналізом копії видаткової накладної від 11.02.2015 р. №81, виписаної ТОВ НВП «Стандарт 1» на адресу АТ «Ветропак Гостомельський Стеклозавод» на підставі договору №18 від 01.02.2015 р., була виявлена арифметична помилка, а саме безпідставне збільшення ПДВ на 42458,90 грн., що призвело до збільшення суми ПДВ на 7076,48 грн. .

За результатами аналізу бази даних ІС «Податковий блок» основними постачальниками ТОВ НВП «Стандарт-1» були підприємства, які фактично не здійснювали господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного та формували суми податкового кредиту за рахунок підприємств, які маніпулюють показниками податкової звітності.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом було зроблено висновок про проведення фінансових потоків між платниками податків, які спрямовані на надання податкової вигоди контрагентам, що не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту. У зв'язку з цим встановлені при проведенні перевірки обставини, в тому числі і, ненадання доказів про транспортування товару позивачем від ст. Буча до складів підприємства, оформлення видаткових накладних з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність», відсутність доказів оприбуткування товару за контрактами від 01.04.2014 р.№03/42 та від 01.02.2015 р. №18 дали підстави для висновку про нереальне здійснення господарських операцій позивача з ТОВ НВП «Стандарт 1».

Відповідно до п. 14.1.27 ст.14 ПКУ витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Перелік витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, закріплений у ст. 138 ПК України та, відповідно до п. 138.1, включає витрати операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 п. 138.10, п. 138.11 цієї статті, а також інші витрати, визначені згідно з п. 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 п. 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, п. 140.1 ст. 140 і ст. 141 цього Кодексу.

В силу вимог п.п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.8 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно із п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" від 16.07.1999 року № 996-14 з наступними змінами і доповненнями передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо- безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198).

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Форма та порядок заповнення податкової накладної передбачені ст. 201 ПК України, відповідно до п. 201.1 якої платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у даному пункті.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п.п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 ПК України унормовано, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як слідує із матеріалів справи, 01.04.2014 р. та 01.02.2015 р., між ПАТ «Ветропак Гостомельский Склозавод» та ТОВ НВП «Стандарт 1» були укладені договори на поставку склобою безбарвного (необробленого), склобою змішаного (необробленого) №03/42 і №18 відповідно.

На виконання вказаних договорів постачальником товару були виписані податкові та видаткові накладні.

У якості підтвердження реальності проведених господарських операцій, позивачем до суду були надані: копії зазначених договорів, залізних накладних на поставку товару, видаткових накладних, платіжних доручень про перерахування коштів постачальнику; подорожні листи вантажного автомобіля; договір від 15.08.2008 р. №ГІОЦ-99-інфо/08; податкові декларації з додатками; копія інвентаризаційної справи буд.2 площі Рекунова в смт. Гостомель Київської області; копія договору б/н про експлуатацію залізничної під'їзної колії від 15.07.2010 р.; копія договору №30/12/13 про виконання робіт (надання послуг) з ТОВ «Бел-Пак» від 01.01.2014 р. з розвантаження сировини із залізничного транспорту; копія договору №01/01/15 про виконання робіт (надання послуг) з ТОВ «Бел-Пак» від 01.01.2014 р. з розвантаження сировини із залізничного транспорту від 01.01.2015 р.; копію свідоцтва про реєстрацію ТОВ НВП «Стандарт 1» у якості юридичної особи та свідоцтва №04027113 від 24.05.2005 р. як платника ПДВ.

За результатами дослідження доказів у справі, зокрема і письмових, з урахуванням позиції ВАСУ про те, що формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи і перевагою надання реальності здійснення господарської операції, суд проаналізував наявні обставини у сукупності з встановленими доказами та дійшов висновку, що фактичного відвантаження товару позивачу від ТОВ НВП «Стандарт 1» не відбулось, з огляду на таке:

як зазначила під присягою свідок ОСОБА_7, яка працює на посаді комірника Центрального матеріального складу ВАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» та здійснювала прийняття товару (склобою) від ТОВ НВП «Стандарт 1», на склад позивача вагони із склобоєм приходили лише з єдиним супровідним документом - залізничною накладною, яка і була підставою для відвантаження та обліку товару. У зв'язку з відсутністю видаткових накладних, за її ініціативою ведеться у рукописному вигляді журнал обліку надходження товару, в тому числі, і від ТОВ НВП «Стандарт 1».

Суд звертає увагу, що залізнична накладна це основний перевiзний документ усталеної форми, оформлений i наданий залiзницi вiдправником разом з вантажем. Накладна є формою обов'язкової двосторонньої письмової угоди про перевезення вантажу, яка укладається вiдправником i залiзницею на користь третьої сторони - вантажоодержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантiї, унесення належної провiзної плати та iнших платежiв за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станцiї призначення. Вказаний перевізний документ повинен заповнюватися у відповідності із Правилами оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 13, зареєстрованих Мін'юстом України 24.11.2000 р. за №863/5084). За приписами п.1.2 Правил накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

До накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України. У разі оформлення перевізного документа в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) супровідні документи додаються в електронному вигляді (виготовлені за допомогою сканера тощо). При цьому оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу.

Згідно із п.1.5 Правил "перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора або орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Самостійне переміщення ("своїм ходом") власного (орендованого) локомотива між станціями коліями загального користування оформлюється перевізними документами.

Пунктом 1.6 Правил визначено, що перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 «Документи, що додані відправником» додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України.

Перед укладенням договору перевезення за результатами такої перевірки начальник станції або уповноважений ним працівник станції проставляє свій підпис (із зазначенням дня, місяця і року) у графі 57 "Увезення дозволено. Навантаження призначено на".

Порядок і термін подання відправниками на станцію перевізних документів на завантажені та порожні вагони (контейнери) встановлюються начальником станції за погодженням з відправниками.

Порядок і терміни подання електронної накладної, її перевірки і погодження визначаються у додатку до договору про організацію перевезень.

Дослідженням залізничних накладних, наданих позивачем у якості підтвердження поставки товару від ТОВ НВП «Стандарт 1» встановлено, що всі представлені накладні надані у копіях були оформлені в електронному вигляді.

Так, скажімо у накладній №9756 (а.с.134 т.1), доданої до видаткової накладної від 06.08.2014 р. №С-0000696 від 06.08.2014 р., зазначено, що відправником товару є КМЦ «Дон» ; у графі 58- дата прибуття вагону на станцію призначення-10.08.2014 р. з масою вантажу у графі 24- 57500; згідно графи 51 повідомлення залізниці про прибуття вантажу зроблено 10.08.2014 р. о 18:50; згідно відомості графи 53 про прийняття вантажу-зазначена дата його одержання, ПІБ відповідальної особи, яка одержує вантаж, та її підпис. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис одержувача та зазначено документ, що став підставою прийняття товауру-довіреність №3 від 30.06.2014 р.на ОСОБА_8 та її електронний цифровий підпис з датою одержання 10.08.2014 р. Як слідує із доданої до залізничної накладної видаткової накладної від 06.08.2014 р. №С-0000696 товар надійшов від ТОВ НВП «Стандарт» та був прийнятий 06.08.2014 р. комірником Центрального матеріального складу ВАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» ОСОБА_7 Тобто прийняття товару на підставі видаткової накладної відбулось на 4 дні раніше його прибуття на станцію призначення Буча.

Відповідно до залізничної накладної 9756 (а.с.134 т.1) КМЦ «Дон» відправило на ст. Буча 57500 т. склобою, оплату перевезення здійснило ДП « УТЛЦ» (графа 13). Товар прибув на станцію 10.08.2014 р.- графа 51 та був відвантажений та прийнятий за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. ОСОБА_8 - графа 57 10.08.2014 р.. Згідно видаткової накладної №С-0000695 від 05.08.2014 р., наданої до залізничної накладної, товар у кількості 57500 т. був відвантажений ТОВ НВП «Стандарт 1» та прийнятий 05.08.2014 р. на складі позивача комірником Центрального матеріального складу ВАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» ОСОБА_7 05.08.2014 р., тобто за 5 днів до прибуття на станцію Буча. При цьому у видаткову накладну у якості оплати послуги за залізний тариф включено ТОВ НВП «Стандарт», в той час як у залізничній накладній вказано ДП УТЛЦ.

За даними залізничної накладної 5245 (а.с.137 т.1) постачальником товару- склобою виступило ФОП ОСОБА_9 У графі 13 накладної зазначено, що оплату за перевезення здійснило УТЛЦ; згідно календарного штемпелю прибуття вантажу на станцію призначення, товар-склобой у кількості 56550 т. прибув на смт.Буча 09.08.2014 р. та відповідно до відомостей графи 53 прийнятий 09.08.2014 р. о 9:00 год за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. ОСОБА_10 про що свідчить електронний цифровий підпис.

Відповідно до видаткової накладної №С-0000696 від 06.08.2014 р. , тобто документу про прийняття товару на складі позивача комірником ОСОБА_7, відвантаження та прийняття товару відбулось 06.08.2014 р., тобто за 3 дні до його прибуття на станцію призначення Буча. Крім того, у видатковій накладній пред'явлено для оплати залізничний тариф-(послуга за перевезення) у розмірі 3354.0000, в той час як у залізничній накладній 5245 визначено платником таких послуг ДП УТЛЦ.

Згідно даних залізничної накладної 4767 (а.с.141 т.1) ПП «Інкомскло» за рахунок оплати залізних послуг ДП «УТЛЦ» графи 1 та 13, відвантажило на ст. Буча, оскільки не зазначено, що товар має відвантажуватись на під'їзну колію (відсутність відомостей в графі 11) 65220 т. білого скляного тарного бою. Товар прибув на станцію Буча 11.08.2014 р. та прийнятий 12.08.2014 р. за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. ОСОБА_8 ( графа 53). При цьому, відповідно даних видаткових накладних №№С-0000697 та С-0000698 від 06.08.2014 р. постачальником товару зазначено ТОВ НВП «Стандарт», особою, яка прийняла товар через 6 днів після його прибуття на ст. Буча комірник ОСОБА_7.з датою прийняття 06.08.2014 р.

Згідно залізничної накладної 4875 (а.с.145 т.1) ТОВ НВП «Стандарт» на ст. Буча було відправлено 55250 т безбарвного склобою, який прибув 18.08.2014 р. на станцію Буча та прийнятий за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. ОСОБА_8 18.08.2014 р.

Відповідно до видаткової накладної №С-0000707 від 13.08.2014 р. (а.с. 144 т.1) товар був прийнятий комірником ОСОБА_7 13.08.2014 р. на складі позивача за 5 днів до його прибуття на станцію Буча. Для оплати визначено залізничний тариф у розмірі 4957 0000 , який оплатила ДП «Український транспортно-логістичний центр» (графа 13).

Як слідує із залізничної накладної 5211 (а.с.148 т.1) ТОВ НВП «Стандарт 1» відправило на ст.Буча 62500 т. скляного бою, який прибув на станцію призначення 18.08.2014 р. та прийнятий 18.08.2014 р. ОСОБА_8 за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. За даними видаткової накладної №С-0000712 від 14.08.2014 р. склобой був прийнятий комірником ОСОБА_7 14.08.2014 р. на складі позивача,- за 4 дня до його прибуття на станцію.

Аналогічні розбіжності містяться у залізничній накладній 4162 (а.с.151) та видатковій накладній №С-0000715 від 15.08.2014 р. (а.с.150-151 т.1);

Відповідно до даних залізничної накладної 9756 КМЦ (а.с.154 т.1) «Дон» відвантажило ПАТ «Ветропак Гостомельський склозавод» 53200 т скляного бою, який прибув на станцію призначення Буча 28.08.2014 р., прийнятий за довіреністю №3 від 30.06.2014 р. ОСОБА_8 28.08.2014 р. За даними видаткової накладної №С-0000718 від 19.08.2014 р. товар у кількості 53200 т. прийнятий комірником ОСОБА_7 на складі позивача 19.08.2014 .

Згідно залізничної накладної 4162 (а.с.160 т.1) ТОВ НВП «Стандарт» відвантажило позивачу склобой у кількості 62500 т., який на ст. Буча не прибув (графа 51) та не відвантажений (графа 53).

Однак, за даними видаткової накладної №С-0000729 значиться, що товар прийнятий комірником ОСОБА_7 на складі позивача 21.08.2014 р.

Відповідно до залізничної накладної 4767 (а.с.165 т.1) ПП «Інкоскло» відвантажило позивачу 59700 т. склобою, який прибув 25.08.2014 р. та прийнятий в цей же день ОСОБА_8 на підставі довіреності №3 від 30.03.2014 р.

Згідно видаткової накладної товар прийнятий на складі позивача 21.08.2014 р. за 4 дні до прибуття на станцію Буча.

Крім того, судом виявлені суттєві розбіжності у первинних документах, наданих позивачем, які знаходяться у т.2 адміністративної справи. Так, у всіх без виключення залізничних накладних вказані інші особи, які прийняли товар від ТОВ НВП «Стандарт1» і ці особи відмінні від тієї, яка зазначена у видаткових накладних: це ОСОБА_8 довіреність №26 від 26.12.2014 р. (а.с.17, 19, 25, 27, 29, 31, 33, т.2); ОСОБА_11 -довіреність №26 від 26.12.2014 р., (а.с.21 т.2); в накладній 9241 (а.с.23) зазначення особи, що прийняла товар відсутнє; ОСОБА_10 довіреність №26 від 26.12.2014 р. (а.с.35, 37 т.2) і т.д. В жодній із накладних не зазначено комірника ОСОБА_7, яка стверджувала у судовому засіданні, і ці покази зафіксовано на диску, про те, що особисто нею здійснювалось прийняття склобою від підприємства -постачальника ТОВ НВП «Стандарт 1», вказавши при цьому, що і розвантаження відбувалось при ній на під'їзній колії, яка належить підприємству позивача.

Суд звертає увагу, що контролюючим органом було встановлена відсутність документів, які підтверджують постачання товару на склад ПАТ «Ветропак».

Вказана обставина підтверджується і наданими залізничними накладними, позаяк при відвантаженні товару на склад позивача по під'їздній колії повинні були бути оформлені перевізні документи- п.1.5 Правил (Самостійне переміщення ("своїм ходом") власного (орендованого) локомотива між станціями коліями загального користування оформлюється перевізними документами), тобто зроблені позначки в графах 20 та 57), що у всіх залізничних накладних відсутнє. Тобто залізничними накладними, які були єдиним документом, що супроводжував товар від постачальника до покупця, факт поставки товару на склад ПАТ "Ветропак Гостомельський" не підтверджено.

Щодо представлених позивачем видаткових накладних, суд вважає їх такими, що були штучно оформлені під залізничні накладні. Про що зазначила і свідок ОСОБА_7, яка зазначила, що видаткові накладні вона підписувала після фактичного прийняття товару згідно залізничних накладних.

Пояснити наявні розбіжності у документах первинного бухгалтерського обліку з приводу осіб та порядку прийняття товару від ТОВ «Стандарт1» представники позивача у судовому засіданні не змогли.

Таким чином, судом встановлено, що згідно залізничних накладних, які містяться в матеріалах адміністративної справи ТОВ «Стандарт 1» та інші постачальники відвантажували на адресу ПАТ «Ветропак» склобой у різній кількості, який був прийнятий на ст. Буча особами ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_10

У матеріалах справи немає доказів того, що цей товар був поставлений та прийнятий позивачем на складі в смт. Гостомель та оприбуткований для подальшого використання у власній господарській діяльності, у зв'язку з цим суд не приймає до уваги представлені видаткові накладні, позаяк вони були складені не в момент проведення господарської операції та, як це вимагає закон, та навіть, не безпосередньо після її проведення, а набагато пізніше або раніше що, власне, підтвердила і свідок ОСОБА_7

Суд також відкидає твердження позивача про те, що склобой згідно представлених залізничних накладних був доставлений від ст. Буча до складів підприємства, з огляду на таке:

відповідно до п. 4.2 розділу IV Правил оформлення перевізних документів "заповнення перевізних документів здійснюється під час перевезення вантажів, шляхом проставлення відміток, передбачених цими Правилами у графі 49 "Відмітки залізниці".

Згідно п.1.5 Правил перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора або орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Самостійне переміщення ("своїм ходом") власного (орендованого) локомотива між станціями коліями загального користування оформлюється перевізними документами.

Пунктом 1.6 Правил визначено, що перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 «Документи, що додані відправником» додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України.

Перед укладенням договору перевезення за результатами такої перевірки начальник станції або уповноважений ним працівник станції проставляє свій підпис (із зазначенням дня, місяця і року) у графі 57 "Увезення дозволено. Навантаження призначено на".

Порядок і термін подання відправниками на станцію перевізних документів на завантажені та порожні вагони (контейнери) встановлюються начальником станції за погодженням з відправниками.

Порядок і терміни подання електронної накладної, її перевірки і погодження визначаються у додатку до договору про організацію перевезень.

1.7. Порядок застосування електронного перевізного документа визначається Порядком застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженим наказом Мінтрансзв'язку від 01.11.2010 № 800, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.04.2011 за № 478/19216.

Так, відповідно до п 2.5.1.-2.5.5 Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом ЕД засвідчуються ЕЦП працівників підприємства залізничного транспорту, що отримали зазначені документи та згідно з визначеними повноваженнями внесли відповідні дані.

Зазначені ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці.

Якщо з одержувачем вантажу не укладено додаток до договору про організацію перевезень, видача вантажу виконується за паперовими копіями ЕПД, засвідченими в установленому законодавством порядку. Якщо з одержувачем вантажу укладено додаток до договору про організацію перевезень, ЕПД разом із додаванням перелічених у них супровідних документів передаються одержувачу вантажу з дотриманням вимог щодо захисту інформації згідно з чинним законодавством.

Вантажоодержувач обробляє інформацію, що містять ЕПД, відповідно до умов додатка до договору про організацію перевезень, на її базі створює ЕД та передає їх до автоматизованої системи залізничного транспорту України.

Підприємства залізничного транспорту, отримавши ЕД, перевіряють автентичність накладених на них ЕЦП одержувача вантажу. За результатами перевірки вантажоодержувачу відправляється повідомлення про приймання або відхилення (із зазначенням причин) ЕД у порядку, встановленому додатком до договору про організацію перевезень.

Оскільки позивачем не були надані додатки до договорів поставки товару від 01.04.2014 р.№03/42 та від 01.02.2015 р. №18, видача вантажу повинна була здійснюватися за паперовими копіями ЕПД, засвідченими в установленому законодавством порядку.

Проте, позивачем були представлені перевізні документи не засвідчені у такому порядку, що ставить під сумнів наявні в них відомості.

Крім того, як стверджує позивач, доставка товару за договором відбувалась власним локомотивом позивача, наявність якого підтверджена договором про експлуатацію залізничної під'їзної колії від 15.07.2010 р. Згідно Правил оформлення перевізних документів п.1.5 Правил відповідна інформація про це повинна була бути відображена в графі 49 «відмітка залізниці», а переміщення вагонів від ст.Буча «власним ходом» у графі 20, з відміткою у графі 57 залізничної накладної «увезення дозволено», що відсутнє у представлених позивачем та не завірених належним чином залізничних накладних.

Згідно п.6 Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на колії 6,9 ст. Буча, де проводиться їх здавання. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колі,ї, отже ПАТ «Ветропак».

На підставі викладеного, судом встановлено, що позивачем не були надані документи про поставку товару зі ст.Буча по під'їзній колії до складів позивача у смт. Гостомель, прийняття склобою на складі позивача та його оприбуткування за договорами із ТОВ НВП «Стандарт 1».

Судом встановлена відсутність належного обліку на підприємстві позивача та штучне формування документів бухгалтерського регістру під певні операції для отримання податкової вигоди.

Суд зауважує, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами. Статтею 1 Закону про бухоблік встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, не будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів, а лише ті, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що і передбачено чинним законодавством.

Статтею 1 Закону про бухоблік встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу. На думку ВАСУ реальність вчинюваної господарської операції - це встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов'язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності (Ухвала ВАСУ від 10.03.2015 р. у справі №2а-0370/1564/12).

Оскільки судом факт руху активів та зміну стану зобов'язань у суб'єкта господарювання- ПАТ «Ветропак» не встановлений, реальність господарської операції з ТОВ «Стандарт-1» не непідтверджена, висновок податкового органу цілком обґрунтований та такий, що відповідає фактичним обставинам справи.

У якості другої підстави для скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень, позивачем зазначена постанова КОАС від 27.10.2015 р. у справі №810/460/15, якою визнано протиправним наказ відповідача №788 від 07.09.2015 р. «Про проведення документальної перевірки».

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати до даної справи правову позицію, висловлену у рішеннях ВАСУ від 28.04.2014 р. N К/800/38854/13, від 15.04.2014 р. N 2 К/9991/17719/12, від 27.05.2014 р. N К/800/2130/13 тощо, в яких суд виходив із того, що процедурні порушення, допущені під час призначення та/або проведення невиїзної перевірки контролюючим органом, не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

Сам по собі факт скасування наказу на проведення невиїзної перевірки після фактичного її проведення не може бути достатньою підставою для скасування і податкових повідомлень-рішень за умов доведеності фактів порушень податкового законодавства особою, що перевіряється.

Отже, з урахуванням того, що висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки №1270/22-4/333888 від 21.09.2015 р., виявлені порушення позивачем податкового законодавства і, суд погодився з цим висновком, рішення ухвалені за наслідком виявлення цих порушень є законними, а тому заявлені задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 18 квітня 2016 р.