Справа № П/811/3334/15
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 року справа № П/811/3334/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати відмову ТУ ДСА в Кіровоградській області у виплаті вихідної допомоги, як судді у зв'язку з відставкою відповідно до ч.1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов'язати ТУ ДСА в Кіровоградській області виплатити допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, відповідно до ч.1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на 30.12.2013 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Територіального управління державної судової адміністрації України в Кіровоградській області від 26 жовтня 2015 року, яким судді Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 відмовлено у виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою. Зобов'язано Територіальне управління державної судової адміністрації України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити судді Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв'язку з відставкою у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що ОСОБА_1 з 22 грудня 1986 року працювала на посаді судді Знам'янського районного суду Кіровоградської області.

30 грудня 2013 року позивач, маючи необхідний для відставки стаж роботи, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», звернулась до Вищої ради юстиції подано заяву про відставку. Зазначену заяву отримано Вищою радою юстиції 13 січня 2014 року.

11 лютого 2013 року Вища рада юстиції прийняла рішення № 175/0/15-14 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з виходом у відставку.

Постановою Верховної Ради України № 59-VIII від 25.12.2014 р. "Про звільнення суддів", звільнено ОСОБА_1 з посади судді Знам'янского районного суд Кіровоградської області.

Наказом в.о. голови Знам'янського міськрайонного суду, суддю ОСОБА_1 звільнено з посади судді Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області з 25 грудня 2014 року.

08 жовтня 2015 року позивач звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області із заявою, в якій просила вирішити питання про нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Листом від 26.10.2015 № 19-5016-6, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що вихідна допомога в розмірі 10 місячних заробітних плат не нараховувалась та не виплачувалась відповідно до законодавства, що діяло на момент звільнення 25.12.2014 року, а саме Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

Суд першої інстанції, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість обставин та мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу відмови позивачу у виплаті вихідної допомоги на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків про протиправність рішення ТУ ДСА в Кіровоградській області та необхідності його скасування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами ст. 100 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р., №2453-VI (далі - Закон, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.

За змістом статті 109 Закону суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Отже, подача заяви про відставку не є датою звільнення з посади судді, а є лише датою припинення повноважень щодо здійснення правосуддя.

Частиною 6 статтею 111 зазначеного Закону передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що підставою для звільнення судді є постанова Верховної Ради України, а підставою для припинення трудових відносин є відповідне рішення, а не факт подачі заяви про звільнення, як зазначено позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи постанова про звільнення суддів, в тому числі і позивача, прийнята Верховною Радою України 25 грудня 2014 року, а тому саме з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України припиняються повноваження судді.

На час припинення повноважень судді та звільнення позивача з Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області, набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" в новій редакції від 01.04.2015 року, в якому відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" виключено статтю 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

На час відмови відповідача у виплаті вихідної допомоги та на час винесення судового рішення у даній адміністративній справі, Конституційним Судом України не приймалося рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині виключення ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що в діях відповідача відсутні ознаки протиправності, оскільки останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає помилковим прийняття судом першої інстанції до уваги посилань позивача на те, що зволікання у розгляді його заяви про звільнення від 30 грудня 2013 року призвело до порушення його законних прав та інтересів.

Так, приписами ч. 2. ст. 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України оскаржуються до Вищого адміністративного суду України.

Однак, доказів оскарження до Вищого адміністративного суду України бездіяльності Верховної Ради України, що виразилась у несвоєчасному розгляді заяви позивача про відставку, суду не надано.

Таким чином, обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, щодо протиправності відмови відповідача, яка викладена у листі № 19-5016-6 від 26.10.2015 року.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року з винесенням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай