Справа № 823/431/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 квітня 2016 року справа № 823/431/16

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Блу Оіл Компані до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області про скасування свідоцтва про реєстрацію права власності,

УСТАНОВИЛА:

27.04.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Блу Оіл Компані (далі позивач) про скасування виданого Державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області (далі відповідач) свідоцтва від 03.11.2015 про реєстрацію за ТОВ Ресурс Центр-М права власності на навантажувач телескопічний марки JCB 525/67 (1995 р.в., заводський номер 525-67/566281, номер двигуна НОМЕР_1).

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшла висновку відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З викладених у позовній заяві обставин справи суд з'ясував, що предмет спору знаходиться поза межами адміністративно-процесуального судочинства, оскільки фактично направлений на позбавлення права власності третьої особи на транспортний засіб, що не відповідає завданням адміністративного судочинства, зазначеним у ст.2 КАС України.

Справа адміністративної юрисдикції згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже визначальним є суб'єктний склад сторін і спір щодо владної управлінської функції.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч.2 цієї статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Ознакою адміністративної справи є публічно-правовий характер спірних правовідносин.

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із субєктного складу, а із суті спору. Абзами 2-3 п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів від 20.05.2013 №8 передбачений обовязок суду звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку слід розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ч.4 ст.105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Позов суб'єкта владних повноважень може містити інші, ніж в ч.4 ст.105 КАС України, позовні вимоги лише у випадках, встановлених законом.

У свою чергу, за вимогами п.1 ч.2 ст.162 КАС України адміністративний суд уповноважений скасувати рішення суб'єкта владних повноважень, якщо визнає його протиправним (тобто якщо на час прийняття оскаржуваного рішення воно не відповідало вимогам нормативно-правових актів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не оскаржує встановлений законом порядок видачі оскаржуваного свідоцтва. Отже, підстави позову свідчать про відсутність публічно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України від 30.06.1993 №3353-ХІІ "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 2 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2009 року №694, визначено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Пункти 5-7 наведеного Порядку визначають, що машина реєструється за її власником на підставі документів, що підтверджують право власності. На кожну зареєстровану машину видається свідоцтво про реєстрацію машини або талон тимчасового обліку машини, зразки яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 року №47. Відомості про машину, власника, номерний знак, серію і номер реєстраційного документа та інші дані у випадках, визначених цим Порядком, заносяться до книги реєстрації машин.

З аналізу викладених норм вбачається, що свідоцтво про реєстрацію машини є документом, який засвідчує факт вже здійсненої державної реєстрації права власності особи та не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не породжує прав, свобод та інтересів позивача у справі. Тож його оскарження має відбуватися в порядку цивільного (господарського судочинства. Таку позицію підтримує і ВАС України у рішеннях від 29 березня 2016 року (справа №К/800/44608/15), від 17 березня 2016 року (справа №К/800/8491/14), 24 березня 2016 року (справа К/800/3246/16), скасовуючи рішення судів нижчих інстанцій і закриваючи провадження.

Передумовою заявлення позову позивач зазначив скасування Вищим господарським судом України судових рішень, на підставі яких відповідачем за третьою особою (ТОВ Ресурс Центр-М) зареєстровано право власності на вищевказаний транспортний засіб відповідно до оскаржуваного свідоцтва.

З матеріалів позову суд зясував, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.06.2015 у справі №925/965/15 стягнуто з ТОВ Блу Оіл Компані на користь ТОВ Ресурс Центр-М 1287600,00грн. боргу, 257520,00грн. штрафу та 30902,471грн. відшкодування витрат на сплату судового збору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.10.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016, за заявою ТОВ Блу Оіл Компані (позивача у цій справі) змінено спосіб виконання вищевказаного рішення суду шляхом звернення стягнення на його рухоме майно, у т.ч. на вищевказану машину.

У позовній заяві позивач зазначає, що на підставі ухвали про зміну способу виконання рішення відповідач видав оскаржуване свідоцтво. 20.04.2016 ця ухвала скасована Вищим господарським судом України, рішення якого на час звернення з цим позовом у ЄДРСР відсутні. Тож про неправомірність оскаржуваного свідоцтва в позові не йдеться.

Заявлений позов подано за захистом права цивільного, оскільки фактично стосується повернення права власності позивачу, яке не вирішується в порядку КАС України. До такого висновку суддя дійшла з огляду на те, що правовідносини щодо видачі свідоцтва безпосередньо виникли з відповідачем не у позивача, а в зазначеної третьої особи.

Верховний суд України у постановах від 01.07.2014, від 15.07.2014, від 03.02.2015 вказував, що право на оскарження рішення до суду є в особи, чиї безпосередні права воно породжує.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Врахувавши викладене, суддя дійшла висновку, що позов, предметом якого є скасування документа, що посвідчує факт і не є рішенням суб'єкта владних повноважень, і стосується захисту/позбавлення цивільного права, не може бути розглянутий за правилами КАС України.

За суттю правовідносин вони також не підлягають розгляду у порядку господарського судочинства за правилами про підвідомчість в ст.12 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже за вказаною диспозицією в Україні встановлено презумпцію цивільного процесу. З огляду на це суд дійшов висновку про підвідомчість справи про скасування оскаржуваного свідоцтва місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, п.1 ч.1 ст.109 КАС України визначений обовязок судді відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Тому суддя дійшла висновку відмовити у відкритті провадження у справі та на підставі ч.6 ст.109 КАС України розяснити позивачу, що розгляд його справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду за правилами цивільного судочинства.

Оскільки п.3 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VI Про судовий збір передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, а таке клопотання відсутнє, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення позивачу.

Керуючись ст.ст.2-3, 17, 107, 109, 160-165, 254-256 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Блу Оіл Компані до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області про скасування свідоцтва від 03.11.2015 про реєстрацію за ТОВ Ресурс Центр-М права власності на навантажувач телескопічний марки JCB 525/67 (1995 р.в., заводський номер 525-67/566281, номер двигуна НОМЕР_1).

2. Розяснити позивачу, що спір відноситься до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з моменту отримання ї копії. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя А.М. Бабич