Справа № 803/383/16
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року Справа № 803/383/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Науково-виробничої фірми "Корунд" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Науково-виробнича фірма "Корунд" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (НВФ "Корунд") звернулась з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (Луцька ОДПІ) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 липня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

За наслідками проведення документальної позапланової виїзної перевірки НВФ "Корунд" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (ПДВ) на рахунок платника у банку за березень, квітень 2015 року контролюючим органом складено акт від 13 липня 2015 року № 2916/15-2/13351936.

Відповідно до висновків вказаного акта, контролюючим органом встановлено порушення відповідачем підпункту "б" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (ПК України) - завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ в березні 2015 року на 47 661 грн., в квітні 2015 року на 131 173 грн.

На підставі акта від 13 липня 2015 року № 2916/15-2/13351936 відповідачем було прийнято, в тому числі, податкове повідомлення-рішення № від 30 липня 2015 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за березень на 47 661 грн. і нараховано 11 915 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Податкове повідомлення-рішення позивач вважав протиправним і просив скасувати з наступних підстав.

Висновок контролюючого органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ в березні 2015 року на 47 661 грн. ґрунтується на тому, що до бюджетного відшкодування за вказаний період включено суму попередньої оплати за товар, поставка якого у березні 2015 року фактично не відбулась. Однак, на виконання умов договору № 15134 від 19 лютого 2015 року, укладеного між позивачем і Публічним акціонерним товариством "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" (ПАТ Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь"), придбаний товар на користь НВФ "Корунд" було поставлено у червні 2015 року, вартість якого було сплачено у формі передоплати у березні 2015 року. Вказана господарська операція оформлена відповідно до вимог норм чинного законодавства і підтверджується первинними документами (платіжними дорученнями, податковими накладними, виписками з банківських рахунків, автотранспортними накладними, специфікацією-замовленням).

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом не враховано, що пункт 200.4 статті 200 ПК України не містить такої обов'язкової умови для нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, як фактична поставка товару в періоді, за який нараховано таке відшкодування, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 47 661 грн. за березень 2015 року і нарахування 11 915 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) є протиправним.

Керуючись наведеним, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 12 квітня 2016 року (а.с. 44-45) відповідач його вимог не визнав і просив в задоволенні позову відмовити з таких підстав.

В ході податкової перевірки контролюючим органом виявлено, що на виконання умов договору поставки № 15134 від 19 лютого 2015 року, НВФ "Корунд" у березні було здійснено передоплату ПАТ Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" за придбаний товар в загальній сумі 500 000 грн. в тому числі ПДВ 83 333 грн. 33 коп. Позивачем 47 661 грн. було включено до суми бюджетного відшкодування з ПДВ у березні 2015 року. Перевіркою було встановлено відсутність документів первинного бухгалтерського обліку з придбання товару, зокрема, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості товару, що свідчить про фіктивність господарської операції з придбання товару на підставі договору № 15134 від 19 лютого 2015 року.

Крім того, позаплановою перевіркою НВФ "Корунд" з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ПАТ Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" по укладеному договору поставки № 15134 від 19 лютого 2015 року, правомірності формування податкового кредиту з ПДВ за березень-квітень 2015 року та заявленої у березні 2015 року суми ПДВ до бюджетного відшкодування (акт перевірки від 14 вересня 2015 року № 3816/15-2/13351936) підтверджено фактичну поставку товару покупцю у червні 2015 року і зазначено про право покупця на бюджетне відшкодування ПДВ у період фактичної поставки товару і підтверджено висновки акту перевірки від 13 липня 2015 року № 2916/15-2/13351936 щодо завищення сум бюджетного відшкодування ПДВ позивачем, зокрема у березні 2015 року, на 47 661 грн.

З наведених підстав відповідач вважав прийняте за результатами перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що відповідає вимогам закону у зв'язку із чим просив відмовити в задоволенні позову.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 59), в судове засідання не прибули, однак, представниками сторін подано письмові клопотання від 29 квітня 2016 року про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 60, 61).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому ними заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом податкове повідомлення-рішення № від 30 липня 2015 року, прийняте відповідачем як суб'єктом владних повноважень, перевірялось на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 30 липня 2015 року, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 1460 від 30 червня 2015 року, направлень № 001601, № 001602 від 30 червня 2015 року з 30 червня по 06 липня 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку НВФ "Корунд" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за березень, квітень 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 13 липня 2015 року № 2916/15-2/13351936 (а.с. 6-10), згідно із висновком якого позивачем порушено підпункт "б" пункту 200.4 статті 200 ПК України - завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ в березні 2015 року на 47 661 грн., в квітні 2015 року на 131 173 грн.

На підставі акта від 13 липня 2015 року № 2916/15-2/13351936 Луцькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення форми "В1" від 30 липня 2015 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за березень на 47 661 грн. і нараховано 11 915 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 11); № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень на 131 173 грн. і нараховано 32 793 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Податкове повідомлення рішення № від 30 липня 2015 року позивачем було оскаржено в адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України від 30 листопада 2015 року скаргу платника податків задоволено, податкове повідомлення рішення № від 30 липня 2015 року скасовано (а.с. 54-57).

Позивачем в судовому порядку оскаржено податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 30 липня 2015 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за березень на 47 661 грн. і нараховано 11 915 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Щодо суті виявлених порушень в акті перевірки зазначено наступне.

Основним постачальником позивача в березні 2015 року було ПАТ «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна (Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 81). Порушення (завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ в березні 2015 року на 47 661 грн.) виникло внаслідок того, що до бюджетного відшкодування за березень 2015 року позивачем включено ПДВ в сумі 47 661 грн. по попередній оплаті за придбаний товар - металопродукцію. У підприємства відсутні підтверджуючі документи по поставці металопродукції від ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна, що свідчить про відсутність факту здійснення господарської операції з придбання товарно-матеріальних цінностей.

Суд не погоджується з висновками Луцької ОДПІ щодо завищення НВФ «Корунд» суми бюджетного відшкодування ПДВ в березні 2015 року на 47 661 грн. з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що між ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна (постачальник) і НВФ "Корунд" (покупець) було укладено договір поставки № 15134 від 19 лютого 2015 року (а.с. 34-35). Відповідно до умов вказаного договору сторони погодили, що постачальник передає, а покупець приймає і оплачує металопродукцію, кількість якої визначена у специфікаціях.

Після узгодження і підписання специфікації постачальник виставляє рахунок із зазначенням суми загальної вартості партії товару. Протягом семи банківських днів від дати виставлення рахунку покупець зобов'язаний здійснити авансовий платіж в розмірі 100 % вартості товару простим банківським переказом на поточний рахунок постачальника (підпункт 3.1 пункту 3 договору).

На виконання умов договору сторонами було узгоджено і підписано специфікації-замовлення № від 19 лютого 2015 року, № від 02 березня 2016 року (а.с. 36, 37). Сплату вартості придбаного товару у формі 100 % передоплати позивачем проведено на підставі платіжних доручень № 1118 від 04 березня 2015 року на суму 200 000 грн. в тому числі ПДВ - 33 333 грн. 33 коп., № 84 від 10 березня 2015 року на суму 50 000 грн. в тому числі ПДВ - 8 333 грн. 33 коп., № 1130 від 10 березня 2015 року на суму 100 000 грн. в тому числі ПДВ - 16 666 грн. 67 коп., № 1148 від 20 березня 2015 року на суму 150 000 грн. в тому числі ПДВ - 25 000 грн. (а.с. 18-21). ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна було виписано податкові накладні № 225 від 04 березня 2015 року, № 278 від 10 березня 2015 року, № 275 від 10 березня 2015 року, № 506 від 20 березня 2015 року (а.с. 26-29). Крім того, факт оплати позивачем придбаного товару стверджується звітами про дебетові і кредитові операції по рахунку (а.с. 22-25).

16 червня 2015 року НВФ "Корунд" отримав від ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна придбаний на підставі договору № 15134 від 19 лютого 2015 року товар відповідно до автотранспортних накладних № 21805 від 03 червня 2015 року, № 21801 від 03 червня 2015 року, № 21905 від 16 червня 2015 року, № 21904 від 16 червня 2015 року (а.с. 30-33).

Разом із податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2015 року позивачем було подано розрахунок суми бюджетного відшкодування за березень 2015 року із визначеною відповідною сумою - 137 577 грн., і заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (додаток 3, додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість). При цьому, до суми бюджетного відшкодування за березень 2015 року позивачем було включено 47 661 грн. за результатом господарських операцій із ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна на підставі договору № 15134 від 19 лютого 2015 року (а.с. 12-17).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, понесені позивачем у березні витрати на придбання металопродукції з метою її використання в господарській діяльності, по яких ПДВ включений в податковий кредит, в повному розмірі підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Даний факт також стверджується актом перевірки від 14 вересня 2015 року № 3816/15-2/13351936, складеним за результатами позапланової перевірки НВФ "Корунд" з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" по укладеному договору поставки № 15134 від 19 лютого 2015 року, правомірності формування податкового кредиту з ПДВ за березень-квітень 2015 року та заявленої у березні 2015 року суми ПДВ до бюджетного відшкодування.

Податковим Кодексом України визначено порядок сплати податку на додану вартість до бюджету та порядок визначення сум податку, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Так, відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно із пунктом 198.3 статті 193 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту "б" пункту 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Таким чином, бюджетному відшкодуванню підлягає сума сплаченого податку за товари (роботи, послуги). При цьому норми Податкового кодексу України не ставлять в залежність право на бюджетне відшкодування від фактичної поставки товарів у звітному періоді. Єдиною обов'язковою умовою для формування від'ємного значення ПДВ і бюджетного відшкодування є факт сплати ПДВ при оплаті вартості придбаного покупцем товару за рахунок постачальника такого товару.

Отже, у березні 2015 року НВФ "Корунд" здійснило придбання товару для подальшого його використання в господарській діяльності, внаслідок чого і відбулося декларування від'ємного значення ПДВ, що не заперечується сторонами. А тому позивач на підставі пункту 200.4 статті 200 ПК України не позбавляється права на отримання бюджетного відшкодування в зазначених вище сумах. Факт поставки придбаного товару у червні 2015 року, а не у березні 2015 року жодним чином не впливає як на правомірність формування ним податкового кредиту за операціями з придбання такого товару, так і на подальше формування бюджетного відшкодування ПДВ, визначальним є той факт сплати ПДВ при оплаті вартості придбаного покупцем товару за рахунок постачальника такого товару.

Отже, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на безпідставне включення в суму бюджетного відшкодування за березень 2015 року суми ПДВ, сплаченої при придбанні товару, поставка якого відбулась у червні 2015 року.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 30 липня 2015 року є протиправним, а позовні вимоги позивача про його скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України слід присудити на користь позивача всі здійснені ним і документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ (а.с. 2).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області № від 30 липня 2015 року, яким Науково-виробничій фірмі «Корунд» у формі товариства з обмеженою відповідальністю зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року на 47 661 грн. і нараховано 11 915 грн. 25 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити Науково-виробничій фірмі "Корунд" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Боженка, будинок 34-В, ідентифікаційний код 13351936) 1 378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (Київський майдан, будинок 4, місто Луцьк, Волинська область, 43010, ідентифікаційний код 39497665).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 05 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова