Справа № 712/282/16-а
Суддя: Пироженко (С.А.) С. А.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/43/16
Справа № 712/282/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І., ТИМОШЕНКО Д.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування протоколів та постанов про порушення у сфері містобудівної діяльності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування протоколів та постанов про порушення у сфері містобудівної діяльності, посилаючись на те, що відносно нього відповідачем були складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 166, 167, 168 від 23.12.2015 року та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 140, 141, 142 від 23.12.2015 року. Вважає, що вони підлягають до скасування з тих підстав, що складені з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої КпАП України та в звязку з тим, що постанови є цілком надуманими не вмотивованими та не підтвердженими доказами, зібраними відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого законом.

Позивач зазначив, що проведення позапланової перевірки було неправомірним, вчиненим з суттєвими порушеннями вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23 травня 2011 № 553. Також, в підтвердження правомірності виконуваних робіт по облаштуванню тимчасових споруд перевіряючому було надано документи, а тому розташування торгівельних павільйонів на вул. Кармелюка в м. Сміла не є самовільним будівництвом, як зазначено в постанові № 140 від 23.12.2015 року і не є капітальним будівництвом. Відповідно п. 1.3. ч. І Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України № 244 від 21.10.2010 року «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за № 1330/20068, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Вважає, що вказані протоколи та постанови підлягають скасуванню, оскільки в його діях не має складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

11.12.2015 року відповідачем на підставі направлення від 10.12.2015 року, звернення ОСОБА_2 від 27.11.2015 року № б/н, доручення Держархбудінспекції № 40-4697-Т від 04.12.2015 року, доручення 40ДА № Т-1213/08-1 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено: що на не відведеній під це земельній ділянці ФОП ОСОБА_1 проводить будівництво капітальної будівлі зовнішнім розміром 25,6мХ6,4 м, висота в максимальній точці 4,5 м (на час перевірки роботи з улаштування корпусу огороджуючи конструкцій завершені), влаштовано покрівлю, заповнено прорізи, виконується опорядження. Під будівлею влаштовані фундамент, стіни змуровані з газоблоків, які ззовні облицьовані композитними панелями, з внутрішнього боку ошпакльовані, покриття - металевий настил по металевим формам, покриття підлоги виконується з керамічної плити. Будівля має 3 внутрішні приміщення, найбільше розміром 22,2мХ5,9 м, внутрішня висота приміщення 3,0 м. Вищеперераховані ознаки дають підстави вважати дані роботи новим будівництвом. Замовником роботи виконуються без документа, що дає право на виконання робіт, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36 ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». п. 5 п. 11 п. 26 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466, п. 1.6 ДБН А.3.1-5 2009. Роботи виконуються без проектної документації, чим порушено ч. 1 ст. 39 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду, чим порушено ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 «Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 року № 903, п. 9.11., 9.11.1 ДБН А 3.1.-5-2009. Замовником не забезпечено здійснення технічного нагляду, чим порушено ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 «Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 року № 903, п. 9.11., 9.11.2 ДБН А 3.1.-5-2009.

Цього ж дня головним інспектором будівельного нагляду складено Припис № 168, яким позивача зобовязано усунути описані вище порушення до 11.06.2016 року.

Також, 11.12.2015 року відповідачем було складено оскаржувані протоколи про порушення у сфері містобудівної діяльності:

-протокол № 166 від 23.12.2015 року за правопорушення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5, п. 11, п. 26 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 р. № 903;

-протокол № 167 від 23.12.2015 року за правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 р. № 903, п.8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

-протокол № 168 від 23.12.2015 року за правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 р. № 903, 9.11.2 ДБН А 3.1.-5-2009 Організація будівельного виробництва»;

23 грудня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_3 було винесено оскаржувані постанови, зокрема:

-постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2015 року № 140, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 49 608,00 гривень;

-постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2015 року № 141, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 62 010,00 гривень;

-постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2015 року № 142, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 49 608,00 гривень;

Відповідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року за №3038-VI,державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 2 ст. 41 цього Закону встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України. Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 7 Порядку під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 порядку встановлено, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем по справі, що в порушення вказаних вимог Порядку позивача не було повідомлено про проведення перевірки 11.12.2015 року.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п.16, 17, 18, 19, 20 Порядку).

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф (п.21, 22, 23 Порядку).

За умовами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності",правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами .

Статтями 3 та 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою КМУ № 244 від 06.04.1995 року затверджений Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до п.2 Порядку №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Протягом трьох днів після оформлення протокол, інші необхідні матеріали (висновки експертів, дані лабораторних досліджень, фотографії, відомості про попередні порушення тощо) подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій накладати штраф.

Питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб (п. 6 Порядку №244).

Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку (п.7 Порядку №244).

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після прийняття постанови вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, що визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в інспекції, яка наклала штраф (п. 9 Порядку №244).

На підставі Акту перевірки від 11.12.2015 року відповідачем складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 166, в якому встановлені порушення позивачем п. 2 ч. 1 ст. 34, абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 5, 11, 26 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 466, п. 1.6. ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

Однак в протоколі № 166 від 11.12.2015 року відсутнє викладення обставин необхідності отримання декларації, оскільки відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", передбачено право на виконання будівельних робіт на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Дані обставини не досліджувались відповідачем під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення штрафу № 140 від 23.12.2015 року.

Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, не належить до самочинного будівництва заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості.

Також, на підставі Акту перевірки від 11.12.2015 року відповідачем складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 167, 168, в яких встановлено порушення позивачем ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури», затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2007 року № 903, 9.11, 9.11.1, 9.11.2 ДБН А 3.1.-5-2009 Організація будівельного виробництва». На підставі даних протоколів було винесено постанови про накладення штрафу № 141, 142 від 23.12.2015 року.

Відповідно п. 1.3. ч. І Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України № 244 від 21.10.2010 року «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за № 1330/20068 (надалі Наказ), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктами 2.1, 2.2 ч. ІІ Наказу визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Згідно п. 1.10. ч. І Наказу, для розміщення групи ТС (але не більше п'яти) розробляється єдиний паспорт прив'язки ТС з прив'язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Відповідно п. 2.11. ч. ІІ Наказу, паспорт прив'язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Отже, враховуючи вищенаведені норми, суд погоджується з твердженням позивача, що для розташування торгівельних павільйонів на вул. Кармелюка (біля житлового будинку № 78) в м. Сміла не передбачається необхідності забезпечувати авторський та технічний нагляд, як зазначено у постановах про накладення штрафу № 141, 142 від 23.12.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав письмові заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1, проте вони ніяким чином не спростовують доводи позивача.

Крім того, враховуючи допущені відповідачем порушення вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 23.12.2015 року № 140, 141, 142 є обґрунтованими та правомірними.

Згідно зі ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 ч.1 КпАП України передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (Положення частини першої статті 268, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи втратили чинність як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду N 13-рп/2000 ( v013p710-00 ) від 16.11.2000 року), де вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КпАП України, суд, при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення, приймає рішення про скасування постанови та закриття справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають до часткового задоволення, так як відповідачем при розгляді його справи та винесенні постанов про його притягнення до відповідальності порушено його право на захист своїх прав передбачених вимогами ст..268 КпАП України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови є незаконними та підлягають до скасування, а справа про адміністративне правопорушення до закриття.

З-приводу, позовних вимог про скасування протоколів про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки не передбачені нормами Кодексу про адміністративні правопорушення України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14?, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 6-14, 71, 99, 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанови №№ 140, 141, 142 від 23 грудня 2015 року по справах про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ГЛАЗЕПОЮ ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно постанова №№ 140, 141, 142 від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: