Справа № 180/1658/14-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Київ К/800/17849/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області (далі - УПСЗН виконкому Марганецької міськради) про визнання протиправними дій за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_4 в Марганецькому міському суді Дніпропетровської області пред'явила позов до УПСЗН виконкому Марганецької міськради про визнання протиправними дій.

В обґрунтування позову зазначила, що вона має статус дружини померлого громадянина із числа учасника ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, ї їй відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинна бути нарахована та виплачена одноразова компенсація в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Проте, в порушення вимог зазначеного закону УПСЗН виконкому Марганецької міськради одноразова компенсація по втраті годувальника їй була нарахована у значно меншому розмірі.

Просила визнати протиправними дії УПСЗН виконкому Марганецької міськради щодо відмови у перерахунку та виплаті недонарахованої суми одноразової компенсації, як вдові учасника ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, яка втратила годувальника, а також зобов'язати виплатити на її користь суму одноразової компенсації відповідно до абзацу 6 частини першої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів ОСОБА_4 подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5. Згідно з експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 09 квітня 2013 року № 277 його захворювання, яке призвело до смерті, було пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

23 квітня 2013 року ОСОБА_4, як дружині померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії І, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, видано посвідчення № НОМЕР_1,.

У червні 2013 року ОСОБА_4 була нарахована та в липні 2013 року виплачена одноразова компенсація, яка виплачується сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 7586,00 грн. Нарахування та виплата допомоги були здійснені УПСЗН виконкому Марганецької міськради в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 "Про встановлення розмірів виплат категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вважаючи, що відповідачем вказана допомога нарахована у розмірі меншому, ніж визначено статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано позивачу одноразову компенсацію по втраті годувальника у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, інвалідам I групи виплачується в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" норми і положення, зокрема статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у 2013 році застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено розмір виплат одноразової компенсації, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 7 586 грн.

Зазначені положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" прийняті пізніше ніж Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вони неконституційними у встановленому порядку не визнавалися, а положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними.

У рішенні від 25 січня 2012 року у справі № 3-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої-третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України Конституційний Суд України вказав на те, що у системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу одноразової компенсації в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649.

Оскаржувані рішення судів першої т апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними дій - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.