Справа № 2а/593/59/2014 593/650/14-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Справа № 876/6975/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про зобов'язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, право на яку йому дає період роботи з 11 липня 1985 року по 31 серпня 2010 року та з 07 травня 2012 року по 15 січня 2014 року в Бережанській державній лабораторії ветеринарної медицини, де позивач працював лікарем ветеринарної медицини - бактеріологом та виконував роботи з мікроорганізмами - I-ІІ групи патогенності (небезпеки) для людей.

05 березня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області листом за № 776/01-03 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності документів, які підтверджують безпосередню роботу з мікроорганізмами I-ІІ груп.

Позивач вважає відмову Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною, та просить зобов'язати відповідача призначити пільгову пенсію за віком за Списком № 2 з 15 січня 2014 року.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.06.2014 року позовні вимоги було задоволено та зобов'язано відповідача Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області призначити позивачу ОСОБА_2 пільгову пенсію за віком за Списком № 2 згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу виникнення у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто з 11 листопада 2013 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.06.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 11.07.1985 року по 31.08.2010 року та з 07.05.2012 року по 15.01.2014 року позивач працював у Бережанській державній лабораторії ветеринарної медицини на посаді лікаря -бактеріолога ветеринарної медицини, що підтверджується довідкою Бережанської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини від 01 квітня 2014 року № 32 (а.с.130-131).

Фактичне виконання позивачем робіт з мікроорганізмами ІІ небезпеки підтверджується також записами у відповідних журналах бактеріологічних досліджень з 1985 року по 2014 рік, посадовою інструкцією директора Бережанської міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога, затвердженою начальником головного управління ветеринарної медицини в Тернопільській області 07 травня 2012 року, записами в її трудовій книжці серії БТ-I № 8284080 від 28.07.1981 року, а також актом перевірки підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії позивача від 18 березня 2014 року № 104.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з 11.07.1985 року по 15.01.2014 року позивач, займаючи посаду лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога виконував роботи безпосередньо з мікроорганізмами II групи небезпеки, що підтвердили, допитані у судовому засіданні, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова книжка у позивача в наявності, всі записи про роботу в ній завірені у визначеному законом порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктом 20 названого Порядку в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, який визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Згідно виданих Бережанською міжрайонною державною лабораторією ветеринарної медицини довідок від 15 січня 2014 року № 4а та від 01 квітня 2014 року № 32 лікар ветеринарної медицини - бактеріолог Бережанської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_2 з 11 липня 1985 року по 31.08.2010 року та з 07.05.2012 року по 15.01.2014 року працював у вказаній установі повний робочий день з особливо шкідливими умовами праці, і виконував роботи з мікроорганізмами ІІ групи патогенності (небезпеки) (а.с.129, 130-131).

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 28 липня1981 року, та акту перевірки підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії ОСОБА_2 від 18 березня 2014 року № 104, загальний трудовий стаж позивача становить 27 років, з них 19 років 26 днів позивач пропрацював на посадах, передбачених позицією 33-1б розділу XXXIII списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (а.с.11-15, 17-51).

Отже, виходячи з усього вищенаведеного, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Разом з тим, як вбачається із змісту оскаржуваної відмови, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю документів про підтвердження зайнятості протягом повного робочого дня роботою безпосередньо з мікроорганізмами 1-2 груп небезпеки.

При цьому, відповідачем безпідставно не були враховані положення постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1998 року № 1960 «Про умови оплати праці працівників підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини», згідно з пунктом 1 якої працівники підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини, які займають посади, визначені зазначеними додатками, вважаються постійно зайнятими на роботах із шкідливими (особливо шкідливими) умовами праці незалежно від фактичного часу роботи в таких умовах. Відповідно до додатку 1 до вказаної постанови, до вищезазначених осіб відносяться лікарі ветеринарної медицини районних державних лабораторій ветеринарної медицини.

Так само безпідставно не було враховано відповідачем і довідку Тернопільської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини від 13.01.2014р. № 8 (а.с.128) та висновок по атестації робочих місць за умовами праці від 05.12.2000р № 219/05 (а.с.53), з яких вбачається, що ОСОБА_2 відпрацював безпосередньо з мікроорганізмами ІІ групи небезпеки, зайнятий повний робочий день, а у певні періоди і ненормований робочий час.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442.

Згідно з пунктами 1, 2 згаданого вище Порядку, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Вищий адміністративний суд України в пункті 10 оглядового листа від 14 серпня 2008 року № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами аналізу справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)» роз'яснив, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому відсутність заходів щодо проведення атестації робочих місць, не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, з усього вищенаведеного вбачається, що з 11 липня 1985 року по 31 серпня 2010 року та з 07 травня 2012 року по 15 січня 2014 року позивач, займаючи посаду лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога повний робочий день виконував роботи безпосередньо з мікроорганізмами I-II груп небезпеки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41,195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 23.06.2014 року у справі № 2а/593/59/2014 ( 593/650/14а) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 28.04.2016 року.