Справа № 826/22385/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2016 року м. Київ К/800/11369/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Київської області, в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ в.о. голови Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2014 року за № 237 щодо обмеження суддям Апеляційного суду Київської області максимального розміру суддівської винагороди 15 розмірами мінімальної заробітної плати з дня його видання; стягнути з Апеляційного суду Київської області недораховану відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівську винагороду за період з вересня по грудень 2014 року в сумі 18 026, 40 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, 31 липня 2014 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», підставою чого слугувало те, що економіка України в 2014 році знаходилася у надзвичайно складному становищі, і задля зміцнення боєздатності країни, забезпечення відновлення зруйнованої інфраструктури Донецької і Луганської областей та відповідно до проекту Меморандуму про економічну та фінансову політику між Україною та Міжнародним валютним фондом, де як попередній захід для отримання наступного траншу від МВФ є ухвалення нових змін до бюджету.

Цим Законом Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено пунктом 6-4, яким було обмежено максимальний місячний розмір суддівської винагороди 15 розмірами мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 41, ст. 129 абз. 6 п. 1 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» в.о. голови Апеляційного суду Київської області цілком правомірно було видано Наказ від 15.08.2014 № 237 щодо обмеження суддям Апеляційного суду Київської області максимального розміру суддівської винагороди 15 розмірами мінімальної заробітної плати з дня його видання. Підставою видання цього наказу було введення у дію Закону України від 31.07.2014 № 1622-VІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Крім того, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через можливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Отже, такі заходи можуть бути обумовлено необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частини 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що ні Верховна Рада України, ні Президент України, ні Кабінет Міністрів України не приймали нормативно-правові акти в частині обмеження конституційних прав громадян.

Також зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №1-21/2005 дано тлумачення змісту статті 126 Конституції України та виданим на її підставі законом де зазначено, що їх треба розуміти як таке, "що Конституція гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесені змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

Тому вважає, що висновки судів про правомірність наказу та про те, що економіка України в 2014 році знаходилася у надзвичайно складному становищі не грунтується на доказах та на положеннях вищевказаних норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка