Справа № 442/7349/15-а
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7349/15-а
Провадження № 2-а/442/16/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» про скасування постанови №4 про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» про скасування постанови №4 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.85 КпАП України.

Адміністративний позов мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною порушує його права, прийнята з порушенням норм процесуального права, він був позбавлений можливості давати пояснення та подавати свої докази, внаслідок чого порушено його право на захист, а справа про адміністративне правопорушення розглянута не об'єктивно. А тому просить адміністративний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач адміністративний позов підтримали з аналогічних підстав, доповнили, що внаслідок незаконного та необ'єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, головний мисливствознавець ДП «Дрогобицький лісгосп» безпідставно притягнув до відповідальності позивача, оскільки факту вчинення ним адміністративного правопорушення, що полягало у порушенні правил використання об»єктів тваринного світу, а саме в тому, що проводили полювання в забороненому місці, тобто порушили п.2 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» доведено не було.

Позивач пояснив, що 11.10.2015року разом з іншими мисливцями здійснювали полювання в районі ГЕС , згодом спустились вниз за течією річки Бистриця, щоб пообідати. Зупилились під залізничним мостом, де до них і підійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які почали їх звинувачувати в незаконному полюванні. Стверджував, що жодного полювання в зазначеному місці, тобто в межах відтворюючої ділянки, де полювання заборонено, ніхто не вів, оскільки рушниці перебували в автомобілі в розрядженому стані. На жодні заперечення при винесенні постанови головний мисливствознавець не реагував, не надавши можливості пояснити та надати певні докази. Також пояснив, що йому не було відомо, що зупинились в межах відтворюючої ділянки, оскільки про таке їх ніхто не попереджав, та не було встановлено межових знаків. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, що такий був складений 13.10.2015р., а не 11.10.2015р, як в ньому зазначено, свідок, який у ньому поставив підпис на місці, де нібито було вчинене правопорушення не перебував.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечив, суду пояснив, що головному мисливствознавцю ДП «Дрогобицький лісгосп» Геричу П.В. надійшов протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.85 КпАП України, яке полягало у полюванні в забороненому місці в межах відтворюючої ділянки . Оскільки позивач перебував в межах відтворюючої ділянки, факт незаконного полювання вважає доведеним, а тому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки винесена постанова є законною. Щодо притягнення позивача за ч.2 ст.85 КУпАП зазначила, що частина 2 вказана помилково, є опискою, яка виправлена винесенням постанови №6 про внесення поправки до постанови №4 від 30.10.2015р. .

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення №4 (а.с.5) головним мисливствознавцем ДП «Дрогобицький лісгосп» Геричем П.В. позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.85 ч.2 КпАП України, зокрема за порушення п.2, п.4,пп.2 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство», а саме полювання 11.10.2015р. в угіддях на території утворюючої ділянки мисливських угідь Дрогобицького РО УТМР. За результатами розгляду на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170грн.

Постановою №6 про внесення поправки до Постанови №4 від 30.10.2015р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.85 КУпАП у виді штрафу 170грн. (а.с.25).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 85 ч.1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил використання об»єктів тваринного світу, а саме за порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування.

Крім цього, відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено факт наявності адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчинені виходячи із дослідження протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 11.10.2015 року №000046 (а.с.6).

У відповідності до положень ст. 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Однак, як вбачається із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, такий складений 11.10.2015року, хоча фактично 13.10.2015р., що не заперечується обома сторонами . Також в зазначеному протоколі вказано, що група мисливців в кількості 5 чоловік проводила полювання на території мисливських угідь Дрогобицької РО УТМР в забороненому місці (відтворююча ділянка), а також зброя позивача була заряджена картеччю.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що в момент виявлення так званого правопорушення перебували під залізничним мостом на ГЕС, полювання не вели, обідали, рушниці знаходились в автомобілі в розрядженому стані. На території забороненій для полювання, можливо, і перебували, однак полювання там не здійснювали. Полювали вище по ріці на території ГЕС, де полювання не заборонено.

Також в протоколі не зазначено конкретного місця вчинення правопорушення, вказана неправильна дата складання такого протоколу, не зазначено доказів вчинення адміністративного правопорушення, свідок, зазначений в протоколі , на місці вчинення такого не перебував.

У зв'язку із наведеним суд вважає, що зазначений доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення здобутий незаконно з порушенням норм процесуального законодавства України, а відтак безпідставно взятий до уваги при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 283 КУпАП передбачено вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення. Зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про

особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених

при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає

відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як встановлено судом, в постанові №4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутня дата, відсутній детальний опис обставин вчинення адміністративного правопорушення, з зазначенням місця вчинення та доказів такого.

Відповідно до визначення ст.1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання - дії людини, спрямовані на вистежування,

переслідування з метою добування і саме добування (відстріл,

відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі

або утримуються в напіввільних умовах.

Однак в процесі розгляду справи судом не здобуто , а відповідачем не надано доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 дій , які визначені законом як полювання саме у забороненому місці, тобто на території відтворюючої ділянки. Перебування у такій ділянці не може кваліфікуватись як полювання .

Крім цього, суд враховує, що виходячи із змісту положень ч.2 ст.71 КАС України, у даній справі саме на відповідачу лежить обов'язок доказування правомірності свого рішення, оскільки він заперечує відносно адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до переконання, що відповідач здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення.

Крім цього, відповідно до вимог ст.33 ч.2 КпАП України визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оспорюваній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Також відповідно до санкції ст. 85 КпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

А тому з врахуванням наведеного, постанова №4 є протиправною і підлягає скасуванню. Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст. 94 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 160 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 4 головного мисливствознавця ДП «Дрогобицький лісгосп» про накладення адміністративного стягнення та порушення правил і термінів полювання на ОСОБА_1 за ч.2 ст.85 КУпАП.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст..85 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з моменту її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 8.02.2016 року.

Суддя Нагірна О.Б.