Справа № 815/7178/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/7178/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Вінцевського Анатолій Васильовича, Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання нечинним та незаконним рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1.) з адміністративним позовом (а.с. 25-28) до Начальника Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Вінцевського Анатолія Васильовича (далі - Відповідач-1, або Начальник Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевський А.В.) про визнання нечинним та незаконним рішення Начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевського А.В. у поновленні реєстрації громадянок ОСОБА_3, ОСОБА_4, зобов'язання Начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевського А.В. скасувати поновлення реєстрації громадянок ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

06.10.2015 року Позивач звернувся до паспортиста Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області для отримання довідок Ф-1 про склад прописаних у квартирі АДРЕСА_1, яка є його особистою приватною власністю. Йому було відмовлено в отриманні зазначеної довідки, тому що паспортист отримала припис від 24.06.2015 року та карту реєстрації осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 з Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області за адресою квартири Позивача. У зв'язку із вищезазначеним, Позивач звернувся із заявою-скаргою на протиправне поновлення в реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевського А.В. №16/588 від 15.10.2015 року, а також для ознайомлення з підставами по яким вищезазначених осіб поновили в реєстрації в його квартирі. На вказану заяву Відповідачем була надана відповідь №16/4789 від 21.10.2015 року, в якій зазначено, що поновлення в реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 є законним та здійснено на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду від 04.09.2013 року у справі № 6-24933св13, якою скасовано рішення Приморського та Апеляційного судів м. Одеси про виселення громадянок: ОСОБА_3, ОСОБА_4. Позивач вважає, що рішення про поновлення в реєстрації вищевказаних громадянок є незаконним, а підстави, викладені у відповіді №16/4789 від 21.10.2015 року, такими, що грубо перекручують факти, які викладенні в рішеннях касаційних, апеляційних судів України, прийнятих у різні роки, між одними й тими ж сторонами по різним предметам спору. Як зазначив Позивач, його багаторазові, наполегливі роз'яснення того, що існують два різних рішення касаційних інстанцій ВСУ від 08.02.2012 року справа № 2-2693/09 та ВССУ від 04.09.2013 року справа № 6-24933св13, які ухвалені по суті різних предметів спору й різних по правовим наслідкам, Відповідачем проігноровано.

В судовому засіданні 17.03.2016 року, з урахуванням думки учасників процесу, до участі у справі у якості другого Відповідача залучено Приморський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.

В судовому засіданні 08.04.2016 року, з урахуванням думки учасників процесу, до участі у справі у якості третього Відповідача залучено Головне управління ДМС України в Одеській області.

В судовому засіданні 22.04.2016 року Позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях (а.с.106-108).

Відповідач-1 в судове засідання, призначене на 22.04.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явився, надав до канцелярії заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.168) в якій зазначив, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачем-1 надано до суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 42-45) в яких Відповідач-1 зазначив, що 04.07.2015 року до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про скасування зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 При вивченні поданих документів встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року у справі №1522/3613/2012 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права власності та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року, апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були відхилені, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року у справі № 1522/3116/12 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2013 року було відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року у справі № 1522/3613/12, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року, до закінчення касаційного провадження у справі. Проте, незважаючи на наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2013 року, якою зупинено виконання судових рішень (оскільки Відповідачу невідомі були зазначені обставини), 21.06.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року у справі № 1522/3613/12 та ухвалу Апеляційного суду в Одеській області від 15.05.2013 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права власності та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 залишено без розгляду. Враховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2013 року зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року у справі № 1522/3613/12, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року, законних підстав у Приморському РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області для зняття 26.06.2013 року з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не було. Керуючись вищевикладеним, на підставі розділу VІ 1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків, необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року, 04.07.2015 року було прийнято рішення про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене рішення від 04.07.2015 року ним не приймалося, а було прийнято в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Атанасовою М.Д., під час його перебування у щорічній відпустці. З урахуванням вищевикладеного, Відповідач-1 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Відповідача-2 в судове засідання, призначене на 22.04.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явився, надав до канцелярії заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 169) в якій зазначив, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 171-173).

Представник Відповідача-3 в судове засідання, призначене на 22.04.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явився, надав до канцелярії заяву про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження (а.с. 174).

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку із неявкою до судового засіданВідповідача-2 та Відповідача-3, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 КАС України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача-1 та Відповідача-2, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 08.09.2008 року, на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2008 року по справі № 22-ц-1131/08, КП «ОМБТІ та РОН» було прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності Позивача на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

На підставі цього ж рішення суду, 21.06.2013 року, за заявою Позивача, як власника нерухомого майна, було знято з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_4, ОСОБА_3, про що здійснено відповідні відмітки в картках реєстрації вказаних осіб (а.с.64-65).

04.07.2015 року, за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_3 від 04.07.2015 року, на підставі висновку перевірки фактів викладених в заяві ОСОБА_4, ОСОБА_3 щодо їх зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням вимог законодавства України, в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з її проведенням з порушенням вимог законодавства (а.с.46-49).

Посилаючись на протиправність поновлення місця реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.7 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» № 1382 від 11.12.2003 року (чинного та в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно абз.5 ст.3 наведеного Закону місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

За правилами ст.6 цього Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно ст.11 зазначеного Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Порядок реєстрації місце проживання та перелік документів необхідних для проведення такої реєстрації, визначений у ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» № 1382 від 11.12.2003 року, п. 2.2 розділу II Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012 року (чинних та в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення).

В свою чергу, порядок зняття з реєстрації та перелік документів необхідних для проведення зняття з реєстрації місця проживання визначають положення ст.7 та п.3.1 р.3 наведених Закону та Порядку.

Так, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

За правилами ст.14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» № 1382 від 11.12.2003 року рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Так, згідно із п. 7.1 р. 7 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п.п. 7.2, 7.3, 7.4 наведеного Порядку у разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС України проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС України) для здійснення контролю.

Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до територіального підрозділу ДМС України для внесення відповідних відомостей до паспортного документа.

Відомості про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання).

З наведених положень чітко вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення та рішення суду, що набрало законної сили, про виселення є окремими підставами для зняття з реєстрації місця проживання особи.

В свою чергу, підставою для скасування зняття з реєстрації місця проживання є її проведення з порушенням вимог наведених положень законодавства, що регламентує порядок проведення зняття з реєстрації місця проживання особи.

Як встановлено судом, скасовуючи рішення від 21.06.2013 року про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області виходив з того, що зняття вказаних осіб з реєстрації було проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки станом на момент прийняття такого рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 06.06.2013 року (а.с. 58) було зупинено виконання судових рішень у справі № 1522/3613/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобов'язання останніх усунути перешкоди у здійсненні права власності та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Також, приймаючи рішення про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3, в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області послався на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року (а.с. 50-53) та Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2013 року (а.с. 54-57) у наведеній справі № 1522/3613/12, прийнятих за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобов'язання останніх усунути перешкоди у здійсненні права власності та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1, скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 04.09.2013 року (а.с. 59-60), а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року вказаний позов був залишений без розгляду (а.с. 61).

Проте, судом встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було проведено на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2008 року по справі № 22-ц-1131/08 (а.с. 14), яким, у тому числі: визнано недійсним договір-зобов'язання № 11-Б про пайову участь у будівництві житла у АДРЕСА_1 від 04.09.1998 року, укладений між ОСОБА_4 і ТОВ «Сімекс»; визнано недійсним свідоцтво про право власності № 066/99 від 22.02.1999 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_4; визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Ухвалою судді Верховного Суду України від 28.07.2008 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення судів першої та апеляційної інстанцій (а.с. 51).

Ухвалою судді Верховного Суду України від 15.09.2008 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду від 25.06.2008 року (а.с. 16).

Ухвалою Верховного Суду України від 08.02.2012 року рішення апеляційного суду Одеської області від 25.06.2008 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02.07.2008 року та ухвалу судді Верховного Суду України від 15.09.2008 року залишено без змін (а.с. 13).

Тобто, з наведеного вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було проведено на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2008 року по справі № 22-ц-1131/08 про позбавлення права власності на вказане житлове приміщення третіх осіб та за заявою нового власника - Позивача у даній справі, що цілком відповідає вимогам п.7.1 р.7 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012 року. Це рішення суду набрало законної сили, є чинним та не ким не скасовано.

За викладених обставин, суд вважає, що 04.07.2015 року у в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області були відсутні підстави для скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 04.09.2013 року та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року у справі № 1522/3613/12, оскільки зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб не проводилось на підставі рішення суду, прийнятого у цій справі.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2015 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/53601309) скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року, а рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року (а.с. 181-186) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобов'язання останніх усунути перешкоди у здійсненні права власності та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 - задоволено.

За встановлених у справі обставин, враховуючи повноваження надані суду ст.11 КАС України для виходу за межі позовних вимог, для повного захисту прав, свобод та інтересів Позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Атанасової М.Д. від 04.07.2015 року про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог Позивача про зобов'язання Начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевського А.В. скасувати поновлення реєстрації громадянок ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки застосований судом спосіб захисту прав Позивача є достатнім для відновлення порушеного права Позивача та додаткового судового захисту не потребує.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Вінцевського Анатолій Васильовича, Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання нечинним та незаконним рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення в.о. начальника Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області Приморського Атанасової М.Д. від 04.07.2015 року про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.