Справа № 820/841/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 квітня 2016 р. № 820/841/16

Харківський окружний адміністративний суд в особі судді Самойлової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18460/П-1-980, укладеним між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством "РАДИКАЛ БАНК";

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач обгрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що відповідною стороною безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, його не включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідачі, які належним чином, у відповідності до ст. 35 КАСУ, були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, не повідомивши про причини неприбуття, надавши заперечення в яких наголосили на нікчемності правочину, що був вчинений ПАТ "Радикал Банк" з позивачем 09.07.2015 р. поза межами операційного дня та операційного часу виключно з метою одержання неправомірної вигоди, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів, у порядку письмового провадження, згідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 09.07.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" укладено договір банківського рахунку № 18460/П-1-980.

Відповідно до умов Договору вкладу банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., факт внесення позивачем грошових коштів на поточний рахунок підтверджується квитанцією від 09.07.2015 року.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 р. №452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015 р. № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", згідно з яким з 10.07.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК".

Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" призначено Шевченка Олександра Володимировича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015 р. до 09.10.2015 р. включно.

Після чого, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 178 від 30.09.2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" та згідно з даним рішенням виконання повноважень тимчасового адміністратора ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" доручено Савельєвій Анні Миколаївні з 01.10.2015 р.

Також, на підставі ч. 4 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 184 від 08.10.2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" до 09.11.2015 р.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 р. № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 р. № 203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Таким чином, згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 року до 09.11.2017 року включно.

Так, відповідно до відомостей, розміщених на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банком-агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ "РАДИКАЛ Банк" є ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО".

Під час розгляду справи встановлено, що після прибуття з паспортом та ідентифікаційним кодом до відділення ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" для отримання відшкодування за вкладом, позивачу стало відомо, що його не було включено до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Після цього, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із усним проханням роз'яснити причини відмови у відшкодуванні грошових коштів за Договором депозиту.

16.11.2015 року позивач зателефонував на гарячу лінію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", на якій Уповноважена особа Фонду в телефонному режимі повідомила позивача, що кошти за його вкладом відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що Договір депозиту є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 ЦК України.

Також, як свідчать докази у справі, на адресу позивача було направлено повідомлення вих. № 3659/15 від 19.11.2015 p., в якому відповідач - 1 зазначив про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів на користь вкладника, у зв'язку з чим сума депозиту не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду.

Із зазначеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору, враховує наступні обставини та нормативні положення.

Так, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавцем визначено, що вкладником є: фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

В силу положення п. 3 ч.1 ст. 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, суд зазначає, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відтак, позивач набув право на відшкодування коштів за його власним вкладом починаючи з 09.11.2015 р.

Суд звертає увагу на те, що порядок здійснення виплат вкладникам банка, що ліквідується, врегульовано Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (затверджено рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14).

В розділі 3 вказаного Положення внормовано діяльність уповноваженої особи Фонду при здійсненні відшкодувань коштів за вкладами.

Відповідно до п. 3 розділу 3 Положення Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також: перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до п. 2 та 4 розділу 4 Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вже зазначалось, Уповноважена особа Фонду направила на адресу позивача повідомлення вих. № 3659/15 від 19.11.2015 р., з якого слідує, що відповідач-1 фактично визнав нікчемним правочин щодо перерахування грошових коштів на користь вкладника.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), то є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Тобто, на Уповноважену особу Фонду Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" покладено обов'язок щодо виявлення правочинів, що є нікчемними, а не визнання правочинів нікчемними.

Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, законодавством України передбачено, що правочини є нікчемними, якщо їх нікчемність встановлена законом. Тобто дії будь-якої особи щодо визнання нікчемним правочину, а тим більше суб'єкта владних повноважень, який зобов'язаний діяти виключно в межах наданих йому законом повноважень, взагалі не можна вважати такими, що ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

З огляду на те, що ані положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ані нормативно-правовими актами Фонду не передбачено таких повноважень Уповноваженої особи, як визнання нікчемними правочинів, то такі дії та прийняті за результатом цих дій рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Окрім того, посилання відповідача-1 на підстави нікчемності Договору депозиту також є необгрунтованими з огляду на таке.

Як на підставу нікчемності Договору депозиту Уповноважена особа Фонду посилається на ст. 38 Закону та ст. 228 ЦК України, при цьому у повідомленні зазначено наступне:

"правочини (у тому числі договори), вчинені через каси Банку по рахункам клієнтів, які були здійснені працівниками Банку поза межами робочого часу та операційного дня банку, свідчать про протиправне внесення інформації до АБС Б-2 з метою виведення активів Банку та надання одному кредитору переваги на іншими, тобто правочини (у тому числі договори), вчинені Банком через каси Банку поза межами робочого часу та/або операційного дня є нікчемними з підстав, встановлених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" а саме:

п.1 банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

п.2 банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов 'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

п. 7 банк уклав правочин (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж: чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку."

Суд зазначає, що положення ч. 3 ст. 38 Закону містить вичерпний перелік підстав, за яких правочин неплатоспроможного банку є нікчемним, у разі, якщо:

банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

З огляду на викладені положення Закону, укладення Депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок не містить жодних із вищенаведених ознак нікчемного правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Отже, за своєю суттю договір банківського вкладу являє домовленість між банківською установою та вкладником, відповідно до якої вкладник надає банку грошові кошти у користування, а банк в свою чергу використовує ці кошти у своїй діяльності та зобов'язаний виплатити вкладнику внесену на депозит суму та проценти.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача-1 щодо не включення позивача до Загального реєстру вкладників, з підстав визнання нікчемним Договору депозиту є неправомірною.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідач-1 не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його оскаржувана бездіяльність є протиправною, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову в повному обсязі, оскільки таким чином буде дотримано принцип повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про які він просить, в розумінні ч. 2 ст. 11 КАСУ.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1653,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18460/П-1-980, укладеним між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством "РАДИКАЛ БАНК".

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (63404, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1653,60 (одна тисяча шістсот п'ятдесят три) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Самойлова В.В.