Справа № 824/187/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/187/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4645 га для ведення особистого селянського господарства у власність, кадастровий номер :01:004:0293, що знаходиться на території Валякузминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області;

- зобов'язати Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 16 грудня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4645 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Валякузминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області.

В ході судового розгляду справи позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в оренду чи користування земельної ділянки площею 1,4645 га, кадастровий номер :01:004:0293, що знаходиться на території Валякузминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даної земельної ділянки.

В обґрунтування указаної заяви позивач зазначав про те, що в разі надання відповідачем дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0293 іншій особі чи групі осіб при подальшому задоволенні судом позовних вимог відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме зусиль, часу та витрат. На думку позивача, існує подальша небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки відповідач незаконно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, однак своїми діями (відчуження, надання в оренду чи користування) може позбавити позивача законного права на отримання даної земельної ділянки.

Відповідач щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову заперечував, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, та перевіривши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (положення частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Перевіривши наявні матеріали даної справи, суд встановив, що належних та переконливих доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем не надано.

Посилання позивача, наведені у заяві про забезпечення позову, ґрунтується виключно на його припущенні.

Жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем відносно спірної земельної ділянки конкретних дій (зокрема, вирішення наразі відповідачем питання щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0293 іншій особі чи групі осіб, та ін.) позивачем не надано.

Крім цього, вирішуючи питання щодо забезпечення даного позову, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення адміністративного позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення адміністративного позову є фактично тимчасовим задоволенням вимог позивача до вирішення справи по суті.

Відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Згідно частини четвертої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, зі змісту наведених положень вбачається, що адміністративний позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, яке оскаржується, або шляхом забороною вчиняти певні дії. При цьому накладення заборони на вчинення певних дій повинно бути пов'язано з предметом позову й у разі вжиття судом таких заходів забезпечення адміністративного позову відповідно ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, якому заборонено вчиняти певні дії.

Однак, в даному випадку спосіб, у який позивач просить суд забезпечити адміністративний позов (шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в оренду чи користування спірної земельної ділянки, та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки) не відповідає змісту заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк

Ухвала у повному обсязі складена 28 квітня 2016 року.