Справа № 823/186/16
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року справа № 823/186/16

16 год. 26 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - Філіппової І.В. за довіреністю,

відповідача - Савенко Ю.Н. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" до державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Грано СВ» звернулось до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1 від 10.11.2015р. та №№1 від 10.11.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту, оскільки з контрагентами ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні первинні документи. Представник позивача зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами. Недоліки первинних бухгалтерських документів не спростовують реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем завищено податковий кредит за грудень 2014 року та січень 2015 року по правовідносинах з ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп», у зв'язку з відсутністю фактичного здійснення господарських операцій.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" зареєстроване як юридична особа 29.10.2013р., ідентифікаційний код 38469401, перебуває на обліку як платник податків та є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 16.

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" (далі - ТОВ "Компанія Грано СВ"), , з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із контрагентами-постачальниками ТОВ «Фабіус» () за грудень 2014 ролу та ТОВ «Галіот Груп» () за січень 2015 року, посадовими особами відповідача складено акт №247/23-01-22-02/38469401 від 28.10.2015р.

В акті перевірки зазначено про порушення ТОВ "Компанія Грано СВ" вимог: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2014 року в сумі 213 890 грн. та за січень 2015 року в сумі 238 832 грн., а також встановлено завищення від'ємного значення податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 5 664 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято: податкове повідомлення-рішення №1 від 10.11.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 558 823 грн., в тому числі за основним платежем 447 058 грн. та за штрафними санкціями 111 765 грн.; податкове повідомлення-рішення №1 від 10.11.2015р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 5 664 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що згідно п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

В свою чергу, відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу(п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Досліджуючи реальність здійснення господарських операцій, суд встановив, що між ТОВ «Фабіус» та позивачем укладено договори про надання послуг: №2411/П від 24.11.2014р., №2411/П-З від 24.11.2014р., №2411/О від 24.11.2014р., №2411/Л від 24.11.2014р., за умовами яких ТОВ «Фабіус» зобов'язалось: здійснювати пошук об'ємів зернових культур у сільських, фермерських господарствах, на зерноскладах та елеваторах урожаю 2014-2015 років; забезпечувати своєчасну доставку вагонів під завантаження об'ємів зернових, зокрема, на залізничних станціях Південної, Одеської, Львівської та Південно-Західних залізниць; контролювати видачу вантажу та термін його доставки на станцію призначення, безпеку транспортування; проводити контроль по таруванню вагонів; здійснювати нагляд за правильним визначенням ваги брутто вагонів; перевіряти накладених на вагони і контейнери запірно-пломбувальних пристроїв; надавати допомогу по комплектуванню необхідних супровідних документів по вагонах. За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю грошову винагороду у сумі, визначеній в актах виконаних робіт шляхом перерахування на розрахунковий рахунок. Здавання та прийняття послуг оформляється актами приймання-передачі наданих послуг та додатками до актів, які підписуються повноважними представниками сторін протягом трьох робочих днів після фактичного надання послуг.

Аналогічні договори укладені між позивачем та ТОВ «Галіот Груп» №0101/П від 01.01.2015р., №0101/П-З від 01.01.2015р. та №0101/О від 01.01.2015р.

На підтвердження виконання зобов'язань за договорами між позивачем та ТОВ «Фабіус», ТОВ «Галіот Груп» підписано та скріплено печатками доповнення до вказаних договорів, в яких відображено вартість кожної з наведених послуг в залежності від об'єму зернових та кількості вагонів.

Крім того, на підтвердження виконання договорів про надання послуг між позивачем та ТОВ «Фабіус» підписано відповідні акти здачі-прийняття послуг: №ОУ-1231/01 від 31.12.2014р. на суму 31 943 грн. 04 коп., в т.ч. ПДВ 5 323 грн. 84 коп.; №ОУ-1230/01 від 30.12.2014р. на суму 16 206 грн., в т.ч. ПДВ 2 701 грн.; №ОУ-1229/02 від 29.12.2014р. на суму 28 108 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 4 684 грн. 80 коп.; №ОУ-1229/03 від 29.12.2014р. на суму 37 182 грн., в т.ч. ПДВ 6 197 грн.; №ОУ-1229/01 від 29.12.2014р. на суму 50 293 грн. 92 коп., в т.ч. ПДВ 8 382 грн. 32 коп.; №ОУ-1226/02 від 26.12.2014р. на суму 11 635 грн., в т.ч. ПДВ 1 939 грн. 20 коп.; №ОУ-1226/03 від 26.12.2014р. на суму 52 803 грн. 36 коп., в т.ч. ПДВ 8 800 грн. 56 коп.; №ОУ-1226/01 від 26.12.2014р. на суму 13 815 грн. 36 коп., в т.ч. ПДВ 2 302 грн. 56 коп.; №ОУ-1225/01 від 25.12.2014р. на суму 16 144 грн. 08 коп., в т.ч. ПДВ 2 690 грн. 68 коп.; №ОУ-1225/03 від 25.12.2014р. на суму 23 058 грн., в т.ч. ПДВ 3 843 грн.; №ОУ-1225/02 від 25.12.2014р. на суму 18 225 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 3 037 грн. 60 коп.; №ОУ-1224/03 від 24.12.2014р. на суму 18 093 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 3 015 грн. 60 коп.; №ОУ-1224/02 від 24.12.2014р. на суму 20 660 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 3 443 грн. 40 коп.; №ОУ-1224/01 від 24.12.2014р. на суму 53 320 грн. 75 коп., в т.ч. ПДВ 8 886 грн. 79 коп.; №ОУ-1223/02 від 23.12.2014р. на суму 39 562 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 6 593 грн. 80 коп.; №ОУ-1223/01 від 23.12.2014р. на суму 50 028 грн. 24 коп., в т.ч. ПДВ 8 338 грн. 04 коп.; №ОУ-1222/01 від 23 055 грн. 12 коп., в т.ч. ПДВ 3 842 грн. 52 коп.; №ОУ-1219/01 від 19.12.2014р. на суму 16 196 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 2 699 грн. 40 коп.; №ОУ-1219/02 від 19.12.2014р. на суму 48 408 грн. 02 коп., в т.ч. ПДВ 8 068 грн.; №ОУ-1218/01 від 18.12.2014р. на суму 47 206 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 7 867 грн. 80 коп.; №ОУ-1217/03 від 17.12.2014р. на суму 2 014 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 335 грн. 80 коп.; №ОУ-1217/02 від 17.12.2014р. на суму 43 798 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 7 299 грн. 80 коп.; №ОУ-1217/01 від 17.12.2014р. на суму 18 820 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 3 136 грн. 80 коп.; №ОУ-1216/03 від 16.12.2014р. на суму 21 429 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 3 571 грн. 60 коп.; №ОУ-1216/02 від 16.12.2014р. на суму 49 563 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 8 260 грн. 60 коп.; №ОУ-1216/01 від 16.12.2014р. на суму 54 581 грн. 28 коп., в т.ч. ПДВ 9 096 грн. 88 коп.; №ОУ-1215/03 від 15.12.2014р. на суму 6 786 грн., в т.ч. ПДВ 1 131 грн.; №ОУ-1215/02 від 15.12.2014р. на суму 59455 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 9 909 грн. 20 коп.; №ОУ-1215/01 від 15.12.2014р. на суму 59784 грн., в т.ч. ПДВ 9 964 грн.; №ОУ-1212/03 від 12.12.2014р. на суму 2190 грн., в т.ч. ПДВ 365 грн.; №ОУ-1212/02 від 12.12.2014р. на суму 17 617 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 2936 грн. 20 коп.; №ОУ-1212/01 від 12.12.2014р. на суму 35 077 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 5 846 грн. 20 коп.; №ОУ-1211/03 від 11.12.2014р. на суму 6 828 грн., в т.ч. ПДВ 1 138 грн.; №ОУ-1211/02 від 11.12.2014р. на суму 19 002 грн., в т.ч. ПДВ 3 167 грн.; №ОУ-1211/01 від 11.12.2014р. на суму 16 353 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 2 725 грн. 60 коп.; №ОУ-1210/01 від 10.12.2014р. на суму 13 676 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 2 279 грн. 40 коп.; №ОУ-1208/03 від 08.12.2014р. на суму 11 007 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 1 834 грн. 60 коп.; №ОУ-1208/02 від 08.12.2014р. на суму 20 544 грн., в т.ч. ПДВ 3 424 грн.; №ОУ-1208/01 від 08.12.2014р. на суму 51 133 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 8 522 грн. 20 коп.; №ОУ-1205/04 від 05.12.2014р. на суму 9 039 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 1 506 грн. 60 коп.; №ОУ-1205/03 від 05.12.2014р. на суму 17 354 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 2 892 грн. 40 коп.; №ОУ-1205/02 від 05.12.2014р. 13 752 грн., в т.ч. ПДВ 2 292 грн.; №ОУ-1205/01 від 05.12.2014р. на суму 13 836 грн., в т.ч. ПДВ 2 306 грн.; №ОУ-1204/02 від 04.12.2014р. на суму 11 379 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 1 896 грн. 60 коп.; №ОУ-1204/01 від 04.12.2014р. на суму 14 145 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 2 357 грн. 60 коп.; №ОУ-1203/03 від 03.12.2014р. на суму 8 490 грн., в т.ч. ПДВ 1 415 грн.; №ОУ-1203/02 від 03.12.2014р. на суму 13 844 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 2 307 грн. 40 коп.; №ОУ-1203/01 від 03.12.2014р. на суму 6 958 грн. 08 коп., в т.ч. ПДВ 1 159 грн. 68 коп.; №ОУ-1202/01 від 02.12.2014р. на суму 13 812 грн., в т.ч. ПДВ 2 302 грн.; №ОУ-1201/02 від 01.12.2014р. на суму 15 335 грн. 33 коп., в т.ч. ПДВ 2 555 грн. 89 коп.; №ОУ-1201/03 від 01.12.2014р. на суму 10 707 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 1 784 грн. 60 коп.; №ОУ-1201/01 від 01.12.2014р. на суму 9 072 грн. 96 коп., в т.ч. ПДВ 1 512 грн. 16 коп.

Між позивачем та ТОВ «Галіот Груп» підписано акти здачі-прийняття послуг: №ОУ-0124/01 від 24.01.2015р. на суму 19 872 грн., в т.ч. ПДВ 3 312 грн.; №ОУ-0123/03 від 23.01.2015р. на суму 19 872 грн., в т.ч. ПДВ 3 312 грн.; №ОУ-0123/02 від 66 240 грн., в т.ч. ПДВ 11 040 грн.; №ОУ-0122/03 від 22.01.2015р. на суму 22 080 грн., в т.ч. ПДВ 3 680 грн.; №ОУ-0122/02 від 22.01.2015р. на суму 19 872 грн., в т.ч. ПДВ 3 312 грн.; №ОУ-0112/01 від 12.01.2015р. на суму 33 120 грн., в т.ч. ПДВ 5 520 грн.; №ОУ-0113/01 від 13.01.2015р. на суму 50 784 грн., в т.ч. ПДВ 8 464 грн.; №ОУ-0113/03 від 13.01.2015р. на суму 11 040 грн., в т.ч. ПДВ 1 840 грн.; №ОУ-0113/02 від 13.01.2015р. на суму 8 832 грн., в т.ч. ПДВ 1 472 грн.; №ОУ-0114/01 від 14.01.2015р. на суму 26 496 грн., в т.ч. ПДВ 4 416 грн.; №ОУ-0115/02 від 15.01.2015р. на суму 4 416 грн., в т.ч. ПДВ 736 грн.; №ОУ-0115/03 від 15.01.2015р. на суму 26 496 грн., в т.ч. ПДВ 4 416 грн.; №ОУ-0116/01 від 16.01.2015р. на суму 17 664 грн., в т.ч. ПДВ 2 944 грн.; №ОУ-0116/02 від 22 080 грн., в т.ч. ПДВ 3 680 грн.; №ОУ-0116/03 від 16.01.2015р. на суму 6 624 грн., в т.ч. ПДВ 1 104 грн.; №ОУ-0117/01 від 17.01.2015р. на суму 30 912 грн., в т.ч. ПДВ 5 152 грн.; №ОУ-0117/02 від 17.01.2015р. на суму 13 248 грн., в т.ч. ПДВ 2 208 грн.; №ОУ-0119/02 від 19.01.2015р. на суму 119 232 грн., в т.ч. ПДВ 19 872 грн.; №ОУ-0119/03 від 19.01.2015р. на суму 66 240 грн., в т.ч. ПДВ 11 040 грн.; №ОУ-0120/01 від 20.01.2015р. на суму 52 992 грн., в т.ч. ПДВ 8 832 грн.; №ОУ-0120/02 від 20.01.2015р. на суму 79 488 грн., в т.ч. ПДВ 13 248 грн.; №ОУ-0121/03 від 21.01.2015р. на суму 44 160 грн., в т.ч. ПДВ 7 360 грн.; №ОУ-0121/04 від 21.01.2015р. на суму 30 912 грн., в т.ч. ПДВ 5 152 грн.; №ОУ-0122/01 від 22.01.2015р. на суму 79 488 грн., в т.ч. ПДВ 13 248 грн.; №ОУ-0109/01 від 09.01.2015р. на суму 17 664 грн., в т.ч. ПДВ 2 944 грн.; №ОУ-0108/01 від 08.01.2015р. на суму 72 864 грн., в т.ч. ПДВ 12 144 грн.; №ОУ-0107/01 від 07.01.2015р. на суму 35 328 грн., в т.ч. ПДВ 5 888 грн.; №ОУ-0106/02 від 06.01.2015р. на суму 52 992 грн., в т.ч. ПДВ 8 832 грн.; №ОУ-0106/01 від 06.01.2015р. на суму 119 232 грн., в т.ч. ПДВ 19 872 грн.; №ОУ-0105/01 від 05.01.2015р. на суму 86 112 грн., в т.ч. ПДВ 14 352 грн.; №ОУ-0104/01 від 04.01.2015р. на суму 75 072 грн., в т.ч. ПДВ 12 512 грн.; №ОУ-0103/01 від 03.01.2015р. на суму 101 568 грн., в т.ч. ПДВ 16 928 грн.

До кожного акту здачі-прийняття надання послуг ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» у додатках погодили номери та кількість вагонів щодо яких надаються послуги, номери пломб, залізничні станції слідування, об'єм зернових та супровідні документи.

Позивач оплатив вартість наданих послуг, що підтверджується відомостями, які містяться у відповідних банківських виписках.

ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» виписали позивачу податкові накладні в яких відображено види наданих послуг та їх вартість, що відповідає відомостям, які містяться в актах виконаних робіт. При цьому, податкові накладні містять усі необхідні реквізити.

Досліджуючи в судовому засіданні подальше використання позивачем вказаних послуг у власній господарській діяльності, суд встановив, що між позивачем (Експедитор) та ТОВ "Трайгон-Експорт" (Клієнт) укладено договір про транспортно-еспедиторське обслуговування №01/07/2014-2 від 01.07.2014р., за яким позивач зобов'язався за плату і за рахунок ТОВ "Трайгон-Експорт" організувати перевезення вантажів (сільськогосподарської продукції) останнього залізничним транспортом на території України.

За умовами вказаного договору на позивача покладено обов'язки:

- забезпечити подання заявки на перевезення вантажу в управління залізниць і на станціях відправлення, а також подання рухомого складу (залізничних вагонів) під завантаження вантажу Клієнта. Сповістити Клієнта про номер заявки, зареєстрованої в АС Месплан (із зазначенням станцій відвантаження, кількості та найменування товарів) не пізніше ніж за 3 доби до початку періоду поставки;

- забезпечити оплату залізничного тарифу, додаткових станційних зборів та інших платежів, пов'язаних з перевезенням вантажів Клієнта;

- оформити транспортні документи на перевезення вантажу відповідно до Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та інструкцій Клієнта;

- представляти інтереси Клієнта в пунктах відвантаження (елеваторах, хлібоприймальних підприємствах (ХПП), комбінатах хлібопродуктів (КХП) тощо.);

- отримати від Клієнта доручення і лист на ім'я керівника елеватора, ХПП, КХП на відвантаження вантажу, забезпечити збереження одержаних за дорученням документів;

- сплатити рахунки, виставлені спеціалізованими підприємствами (санобробка вагонів), Держсільгоспінспекцією (ДІСГ), карантинною і ветеринарною інспекціями, дослідження на наявність ГМО і аналізи за показниками безпеки тощо;

- оформити на елеваторі, ХПП або КХП наказ на вантаження. Забезпечите присутність свого представника при завантаженні для контролю за повнотою завантаження вагонів. Контролювати зважування тари, брутто вагонів на залізничних вагах; встановити на вагонах замково-пломбувальні пристрої (ЗПУ);

- протягом 24 годин з моменту відправки вагонів відправити Клієнту реєстр відправлених вагонів з вказівкою дати відвантаження, номерів вагонів і номерів відправок (залізничних накладних) і ваги нетто вантажу, а також скановані копії документів, що супроводжують відправлені вагони;

- за дві доби до початку завантаження надати Клієнтові скановані копії протоколів щодо наявності ГМО та показників безпеки;

- виписати обмінне доручення на ім'я свого менеджера з відвантаження на право отримання ним від Клієнта матеріального доручення на вантаж;

- вживати всіх необхідних заходів по відвантаженню всього заявленого Клієнток об'єму вантажу з заявленими якісними показниками.

Аналогічні договори укладені між позивачем та ТОВ «ПКЗ-Агро» №28/07/14 від 28.07.2014р., а також ТОВ «Агрейн Трейдінг» №АТ-01/09К від 01.03.2013р.

З метою виконання умов договорів про транспортно-експедиторське обслуговування позивач уклав із державними підприємствами "Одеська залізниця", "Львівська залізниця", "Південна залізниця", "Придніпровська залізниця" та державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" договори про організацію перевезень вантажів залізницею №134 від 18.02.2013р., №Л/М/13/210/п від 19.02.2013р., №0356/3 від 18.02.2013р., №ПР.ДН-1-1389/НЮп від 11.03.2013р. та №1709 від 14.02.2013р.

Виконання згаданих договорів про транспортно-експедиторське обслуговування підтверджується відповідними актами здачі-приймання послуг, податковими накладними, банківськими виписками про перерахування грошових коштів за надані послуги на поточний рахунок позивача, а також відомостями вагонів та залізничними накладними, які містять усі необхідні дані про назву вантажу, його масу, відправника, одержувача, залізничні станції відправлення та призначення.

Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що з метою виконання на замовлення ТОВ "Трайгон-Експорт", ТОВ «ПКЗ-Агро» та ТОВ «Агрейн Трейдінг» значного об'єму робіт з перевезення зернових культур залізничним транспортом, позивач залучив до їх виконання ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» та виконав умови основних договорів про транспортно-експедиторське обслуговування.

З огляду на викладене, суд вважає непереконливими посилання контролюючого органу на відсутність ділової мети в діях позивача, відсутність документів на транспортування вантажу, а також на ту обставину, що в актах здачі-приймання послуг не вказано конкретний перелік зернових, пошук яких здійснювали ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп», оскільки їх найменування знайшло своє подальше відображення в залізничних накладних, якими оформлено експорт зернових.

Відповідач в запереченнях на адміністративний позов посилається на відсутність в актах здачі-приймання послуг відомостей про суб'єктів господарювання в яких знайшли зернові, вартість однієї тонни зернових від кожного постачальника, ким здійснювалось транспортування зернових до станцій відправлення, прізвища, імена та по батькові відповідальних осіб, які здійснювали тарування, пломбування вагонів, контролювали своєчасність та безпеку доставки до місця призначення, не вказано яким чином працівники ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» мали доступ до вагонів, якщо відправником є ТОВ "Компанія Грано СВ".

В контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що сторони договору не позбавлені можливості в усному порядку погодити відповідальних осіб за таруванням, пломбуванням вагонів, контролем своєчасності та безпеки доставки до місця призначення. Крім того, договори про надання послуг не передбачають обов'язку ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» повідомляти вартість знайдених зернових у письмовому вигляді та обов'язку здійснювати доставку зернових до станцій відправлення. Натомість, після повідомлення ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп» про знайдені зернові, позивач має право самостійно погодити з власником зернових їх вартість залежно від об'єму придбання та у разі необхідності укласти окремий договір перевезення вантажів до залізничних станцій.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності у контрагентів позивача фактичної можливості надання послуг в силу відсутності трудового персоналу, оскільки укладення трудового договору не являється єдиним способом залучення працівників до виконання трудових обов'язків. Більш того, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на одержання податкового кредиту в залежність від того якими ресурсами (власними чи залученими) його контрагент надавав послуги.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність недоліків в оформленні первинних бухгалтерських документів, суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Зазначена правова позиція відображена в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11.

Крім того, суд зазначає, що на момент здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Фабіус» та ТОВ «Галіот Груп», останні не були визнані банкрутами, знаходились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та перебували на реєстрації як платник податку на додану вартість. Відтак, вказані підприємства не мали дефектів у своєму правовому статусі та мали право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії.

В контексті наведених обставин, суд приходить до висновку, що зазначені господарські операції фактично відбулись та спрямовані на задоволення позивачем власних потреб у господарській діяльності.

На думку суду, доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. Однак, відповідачем під час розгляду справи не надано будь-яких доказів та не зазначено будь-яких обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення господарських операцій позивача та доказів, які виключають право позивача на формування витрат для цілей визначення податкового кредиту.

Позивач не зобов'язаний перевіряти дотримання податкового законодавства своїми контрагентами та господарюючими суб'єктами, які здійснюють постачання товарів чи робіт цим контрагентам, не зобов'язаний нести відповідальність за несплату податків продавцями (постачальниками), або за можливу недостовірність відомостей про них, за умови необізнаності щодо неї, що підтверджено практикою Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України.

Крім того, суд акцентує увагу, що в матеріалах справи відсутній вирок суду, який набрав законної сили та яким встановлено укладення договорів між позивачем та названим контрагентом з метою, яка порушує публічний порядок, вчинення угод з метою, що суперечать інтересам держави і суспільства, так само не встановлено і ухилення від сплати податків за наслідками виконання згаданих договорів з боку позивача. Епізод наявності змови позивача з контрагентом з метою зменшення податкових зобов'язань в ході слідства не досліджувався, судом не перевірявся і рішення з цього приводу судом прийнято не було.

При цьому в силу частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні не довела належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд приходить до висновку про реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Фабіус», ТОВ «Галіот Груп», а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області №1 від 10.11.2015р. та №1 від 10.11.2015р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 8 467 грн. 31 коп., а тому судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області №1 від 10.11.2015р. та №1 від 10.11.2015р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" судовий збір у розмірі 8 467 (вісім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 31 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 29 квітня 2016 року.