Справа № 452/3143/14а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 876/1701/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року у справі № 452/3143/14а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання нечинними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2015 року позивачі звернулися в суд із адміністративним позовом до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про визнання нечинним та скасування рішень у якому просять суд визнати нечинними та скасувати рішення № 494 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 18.10.2012 року "Про надання дозволу на реконструкцію квартири, приміщення та приєднання кладовки", рішення № 317 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 30.09.2013 року "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області" та рішення № 208 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 26.06.2014 року "Про надання дозволу на приєднання кладовки та коридору".

На підтвердження позовних вимог покликаються на те, що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 яка розміщена в мансардній частині будинку над кухнею та кімнатою позивачів, є ОСОБА_1 Поруч із його кімнатою є два приміщення горища, які знаходяться в загальному користуванні мешканців всіх квартир будинку. ОСОБА_1 самовільно їх приєднав до своєї квартири та подав відповідну заяву до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області з метою отримати у своє користування приміщення горища, чим порушив права позивачів, як співвласників вказаних приміщень.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 494 від 18.10.2012 року "Про надання дозволу на реконструкцію квартири, приміщення та приєднання кладовки" в частині приєднання кладовки, площею 6,0 кв. м. до АДРЕСА_1. ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 317 від 30.09.2013 року "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області".

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 208 від 26.06.2014 року "Про надання дозволу на приєднання кладовки та коридору" щодо надання дозволу ОСОБА_1 на приєднання кладовки та її переобладнання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на ті обставини, що у зв'язку з необхідністю покращення житлових умов ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами про приєднання приміщень, до яких інші мешканці будинку доступу не мали та які були в його користуванні. Таким чином, відповідач у відповідності до норм чинного законодавства прийняв оскаржувані рішення, а тому підстав для їх скасування немає.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі даного будинку.

ОСОБА_1, на підставі договору купівлі - продажу від 26 травня 2012 року, належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 яка знаходиться в мансардній частині будинку та складається із однієї кімнати, загальною площею 14 кв. м.

В житловому будинку АДРЕСА_1 налічується п'ять квартир.

Виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області 18 жовтня 2012 року прийняте рішення № 494 "Про надання дозволу на реконструкцію квартири, приміщення та приєднання кладочки", яким було вирішено затвердити акти міжвідомчої комісії та дозволити гр. ОСОБА_1 приєднати кладовку, площею 6,0 кв.м. до АДРЕСА_1.

30 вересня 2013 року виконавчий комітет Самбірської міської ради вирішив внести зміни в рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 18.10.2012 року № 494 щодо уточнення згідно з технічним паспортом, виданим Самбірським МБТІ від 25.02.2013 року, де замість "… приєднати кладовку площею 6 кв. м. до АДРЕСА_1 ОСОБА_1 …" читати "… приєднати кладовку розміром 2,7 х 3,6 м. площею 9,2 кв. м. до АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та переобладнати її під кухню, з розробкою проектної документації".

Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 208 від 26.06.2014 року "Про надання дозволу на приєднання кладовки та коридору" дозволити ОСОБА_1 надано дозвіл на приєднання кладовки розміром 2,60 х 4,70 м., загальною площею 11,7 кв. м. до АДРЕСА_1 та переобладнати її під дитячу кімнату, з розробкою проектної документації.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржувані рішення, яким орган місцевого самоврядування закріпив допоміжні приміщення багатоповерхового будинку за ОСОБА_1 прийняті без згоди позивачів, то їх слід визнати протиправними та скасувати.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України в редакції від 18 жовтня 2012 року власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_4 та інших громадян про офіційне тлумачення положень п.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст.ст.1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) від 02.03.2004 р., допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Технічним паспортом будинку по вул. Відкрита АДРЕСА_1 від 5 березня 1982 року (а.с. 15) стверджується той факт, що приміщення, які спірними рішеннями відповідача приєднані до квартири ОСОБА_1 до вказаної квартири не належали. Входу у вказані приміщення з квартири ОСОБА_1 не було.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що на підставі договору купівлі - продажу квартири по АДРЕСА_1 від 6 травня 2012 року ОСОБА_1 придбав квартиру, що складається з однієї кімнати, житловою площею 13,3 кв.м., загальною площею 14,0 кв.м.

Відомості про належність до вказаної квартири приміщень, які оскаржуваними рішенням відповідача приєднані до квартири ОСОБА_1 у вказаному договорі відсутні, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що зазначені приміщення є приміщеннями загального користування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що розпорядження кладовками, які є у спільній сумісній власності власників інших квартир, що знаходяться по АДРЕСА_1 слід здійснювати за згодою власників усіх квартир цього житлового будинку .

Як встановлено апеляційним судом згода позивачів та власників інших квартир, що знаходяться по АДРЕСА_1 на приєднання двох кладовок до квартири № 5 відсутня.

З огляду на викладене рішення № 494 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 18.10.2012 року "Про надання дозволу на реконструкцію квартири, приміщення та приєднання кладовки", рішення № 317 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 30.09.2013 року "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області" та рішення № 208 виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 26.06.2014 року "Про надання дозволу на приєднання кладовки та коридору" прийняті без врахування думки власників інших квартир, що знаходяться по АДРЕСА_1, а відтак є протиправними.

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2016 року у справі № 452/3143/14а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник