Справа № 161/3764/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3764/16-а
Провадження № 2-а/161/239/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 р. м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши в м. Луцьку в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії,-

в ст а н о в и в :

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначила, що з 13.12.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Луцькому районі, як отримувач пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який на час виходу на пенсію працював на посаді старшого прокурора відділу прокуратури Волинської області. Дана пенсія призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 60% від середнього місячного заробітку ОСОБА_2 Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» вона набула право на підвищення пенсії у звязку із втратою годувальника на підставі того, що з 01.12.2015 року працівникам прокуратури збільшено посадові оклади. З урахуванням цього у березні поточного року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, долучивши довідку про середньо-місячний заробіток годувальника за посадою, яку він обіймав перед виходом на пенсію. Однак 17.03.2016 року вона (позивач) отримала письмову відповідь про відсутність підстав для проведення такого перерахунку. Свою відмову відповідач мотивував тим, що з 01.06.2015 року відповідно до ч.5 Розділу ІІІ Закону України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» України» скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема, згідно ЗУ «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну роботу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Стаття 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, мала набрати чинності з 25.04.2015 року (через шість місяців після публікації цього Закону). Водночас, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності» № 335- VІІІ від 21.04.2015 року змінив дату набрання чинності з 25.04.2015 року на 15.07.2015 року. Відтак, законних підстав для проведення перерахунку пенсії по заяві від 16.03.2016 року немає. Вважає таку відмову надуманою та незаконною і просить задоволити її позовні вимоги.

В судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження.

В поданих суду запереченнях, представник відповідача вказував, що позов не визнає та заперечує в його задоволенні.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.04.2016 року, визначено, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Конституцією України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про прокуратуру» та Законом України «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Луцькому районі Волинської області та отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2, який працював на посаді прокурора, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ у розмірі 60% від середнього місячного заробітку.

16.03.2016 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області (на теперішній час Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області) з письмовою заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам з 01.12.2015 року.

Управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі Волинської області рішенням від 16.03.2016 року відмовило позивачці у здійсненні зазначеного перерахунку, мотивуючи свою відмову тим, що з 01.06.2015 року відповідно до ч.5 Розділу ІІІ Закону України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» України» скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема, згідно ЗУ «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну роботу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Стаття 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, мала набрати чинності з 25.04.2015 року (через шість місяців після публікації цього Закону). Водночас, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності» № 335- VІІІ від 21.04.2015 року змінив дату набрання чинності з 25.04.2015 року на 15.07.2015 року. Тобто, законних підстав для проведення перерахунку пенсії по заяві від 16.03.2016 року немає (а.с.11).

Однак, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція га облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідачем у справі є орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Підстави та порядок перерахунку пенсій, на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані ч. 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах установ, закладів та організацій, у тому числі за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників підвищуються відповідно до збільшення розміру посадового окладу працівника 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298, з встановленням з 1 грудня 2015 р. у штатному розписі посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Тобто, у звязку із збільшенням посадових окладів, зокрема працівників прокуратури позивач набула право на підвищення пенсії у звязку із втратою годувальника.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, слід виходити із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а тим більше відсутністю механізму, який не спромігся виробити Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З урахуванням викладеного, суд визнає протиправними та вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести позивачці перерахунок її пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ(в редакції, що діяла на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Волинської області від 26.02.2016 року № 18-132 вих. про заробітну плату годувальника ОСОБА_2

При цьому, у відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), що ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 року, і зокрема ст. 6, передбачає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. Під іншою ознакою,суд визнає справедливою статисфакцію право позивача перебувати як на роботі, так і на пенсії, або одночасно, оскільки такі права забезпечено їй ст. 43 та ст. 46 Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 21,22, 43, 46, 55, 64, п.п. 1, 6, ч. 1 ст. 124 Конституції України; ст. 6, 14 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»; ст.ст. 2, 5 - 9, 11, ч. 2 ст. 71, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 17.03.2016 року щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії на випадок втрати годувальника відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області №18-132 вих. від 26.02.2016.

Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії на випадок втрати годувальника відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області №18-132 вих. від 26.02.2016.

Стягнути з Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3