Справа № 522/4662/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 квітня 2016 року м. Київ К/800/11459/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у справі за позовом Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_3 про примусове видворення з України,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року Приморський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду з позовом про примусове видворення з України громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_3.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року позов задоволено. Примусово видворено громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Соціалістичної Республіки В'єтнам, провінція Бак Нінь, за межі території України. Допущено негайне виконання постанови суду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI). Вказує, що суд не дали належної правової оцінки обставинам справи та наданим доказам, зокрема, доводам позивача про те, що під час затримання відповідач не зазначив обставини, які б перешкоджали його примусовому видворенню та не звертався із заявою про набуття статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що відмовляючи в позові, апеляційний суд, виходив з того, що за приписами частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обов'язкові обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи те, що попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення є обов'язковим, апеляційний суд вважав, що адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за відсутності такого рішення.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук