Справа № 556/859/16-а
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/859/16-а
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема, щодо перерахунку пенсії державного службовця. В обґрунтування позову вказує, що відповідачем з 28.07.2006 року призначено їй пенсію державного службовця за віком відповідно до ст.. 33 Закону України «Про державну службу» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак при обчисленні розміру пенсії відповідач не взяв до розрахунку складові частини заробітної плати - індексацію доходів і матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, винагороду за вислугу років (40%) компенсацію за невикористану відпустку. З цього приводу позивач звернулася до управління ПФУ у Володимирецькому районі Рівненської області з заявою про перерахунок пенсії, але 15.02.2016 року у перерахунку пенсії відповідачем було відмовлено. Просила суд визнати неправомірними дії Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області щодо відмови їй у перерахунку пенсії з урахуванням складових частин заробітної плати - індексації доходів, винагороди за вислугу років і матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 28.07.2006 року з урахуванням зазначених складових частин заробітної плати.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала заявлені вимоги і дала пояснення в межах пред»явленного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, в обгрунтування заперечень зазначила, що відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 року №426 «Про затвердження Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Одноразова грошова допомога на оздоровлення, одноразова матеріальна допомога для покращення соціально-побутових умов, які передбачені постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 р. №268, індексації заробітної плати, які встановлені ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 є одноразовими, а також заохочувальними та компенсаційними виплатами, і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». А тому вони не можуть враховуватись при обчисленні пенсії державному службовцю. Виходячи з цього, відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує пенсію за віком, як державний службовець, з 28.07.2006 року із зниженням пенсійного віку. Як вбачається з листа №402/05 від ІНФОРМАЦІЯ_2, при призначенні пенсії позивачу враховано такі складові її заробітної плати державного службовця, як посадовий оклад, надбавка за ранг державного службовця та надбавка за вислугу років державного службовця, щомісячні премії.

Разом з тим, до заробітної плати позивача на протязі 60 місяців, що передували її виходу на пенсію, входили також інші виплати, в т.ч. суми індексація заробітної плати, одноразові допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років (40%), компенсації за невикористану відпустку . Дана обставина підтверджується довідкою №67/17-18-05-30 від 08.02.2016 року, з якої також вбачається, що з усіх складових заробітної плати сплачено внески на обовязкове пенсійне страхування .

11.02. 2016 року ОСОБА_3 звернулась з заявою до відповідача про перерахунок пенсії із врахуванням всіх видів виплат, однак у проведенні такого перерахунку позивачу було відмовлено.

За змістом ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (з наступними змінами), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Пенсія державним службовцям призначається у відсотках від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зі змісту наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неврахування складових заробітної плати, на підставі яких встановлюється пенсія, здійснюється перерахунок пенсії, запроваджених нормативно-правовими актами, які фактично виплачувались державним службовцям під час проходження ними державної служби, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, а саме Закону України "Про Державну службу", постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції , чинній на час призначення ОСОБА_3 пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право зокрема, особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку за наявності страхового стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожен рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Як вбачається з розпорядження 132771 від 15.01.2016 р. Володимирецького УПФ у позивачки страховий стаж державної служби становить більше 20 років.

Що стосується посилання представника відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, зокрема на п.5 Прикінцевих положень цього Закону, то з цього приводу суд прийшов до наступних висновків.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вимагає не проведення перерахунку пенсії у зв»язку із обставинами, які змінились після її призначення, а для усунення помилок, допущених при первинному призначенні пенсії посадовими особами відповідача, які безпідставно не врахували при призначенні пенсії ОСОБА_3 та обчисленні її розміру, необхідні складові заробітної плати.

Як вбачається з ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, несуть відповідальність згідно із законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не поширюються на правовідносини, для вирішення яких позивач звернулась до суду, у зв»язку з чим позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню із вказаних вище підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Разом з тим, доказів правомірності своїх дій відповідач суду не надав, і його заперечення не спростовують доводів позовної заяви та висновків суду

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що дії відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових потреб, компенсації за невикористану відпустку, індексації та винагороду за вислугу років (40%) при перерахунку пенсії є протиправними, та визнає позов таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що порушене право підлягає захисту з 11.02.2016 року, оскільки 11.02.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки, яка видана 08.02.2016 року.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну службу", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_3 до Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов»язання вчинити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку пенсії з урахуванням складових частин заробітної плати - індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань та інших виплат, з яких сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов»язати Володимирецьке обєднане управління ПФУ Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3, як державному службовцю в розмірі 90% від заробітної плати з часу звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 11.02.2016 року з урахуванням складових частин заробітної плати - індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, винагороди за вислугу років (40%), компенсації за невикористану відпустку та інших виплат, з яких сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області на користь ОСОБА_3 551,20 грн. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі винесення постанови у письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: Котик Л.О.