Справа № 1616/864/12 (2а/553/46/13)
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/3069/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Ситникова О.Ф.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, треті особи: Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області, Головне управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 постанову Ленінського районного суду міста Полтави від 22 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, треті особи: Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області, Головне управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах, а в період з грудня 1996 року по липень 1998 року - в податковій міліції Державної податкової адміністрації у Полтавській області. 2 липня 1998 року був звільнений у відставку за віком з вислугою років 26 років 7 місяців в званні полковника податкової міліції, йому була призначена пенсія з наступних видів грошового утримання - посадовий оклад та оклад за спеціальне звання. Відповідно до положень статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій. Право на перерахунок призначеної пенсії у нього виникло з 1 травня 2007 року, але незважаючи на те, що ДПА в Полтавській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направило відповідні довідки, в яких зазначило всі види грошового забезпечення, які повинні бути включені при обчисленні розміру пенсії. В порушення вимог законодавства відповідач безпідставно відмовив у проведенні перерахунку пенсії.

Посилаючись на наведені обставини просив позовні вимоги задовольнити.

Під час розгляду справи суди замінили третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, з Управління Державного казначейства у Полтавській області на Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, Державну податкову адміністрацію Полтавської області на Головне управління Міндоходів у Полтавській області.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останньою постановою Ленінського районного суду міста Полтави від 22 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебував на службі податковій міліції з грудня 1996 року та наказом від 2 липня 1998 року № 69-0 звільнено з посади заступника начальника управління податкової міліції - начальника штабу управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Полтавській області з 2 липня 1998 року за підпунктом «а» пункту 64 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення №114). На час звільнення мав звання полковника податкової міліції та вислугу років 26 років 07 місяців.

З 1998 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, яку обчислено з таких видів грошового забезпечення: посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та премії.

Згідно з грошовим атестатом ОСОБА_4 на час звільнення отримував такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, військове звання, надбавка за вислугу років.

Відповідно до висновку про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом № 2262-XII, затвердженого начальником ДПА України, ОСОБА_4 призначена пенсія в розмірі 338 грн. 03 коп. з врахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу, військового звання, надбавки за вислугу років.

Отже, на час звільнення зі служби позивачу надбавка за безперервний стаж роботи не встановлювалась, не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому, для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24 квітня 2003 року № 370/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу» (далі - Указ Президента України № 370/2003) Голові Служби безпеки України та Міністрові внутрішніх справ України надано право встановлювати відповідно військовослужбовцям Служби безпеки України і працівникам органів внутрішніх справ України щомісячні надбавки за безперервну службу в органах безпеки і органах внутрішніх справ у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

Виходячи з положень цієї норми, спірна надбавка має не загальнообов'язковий, а індивідуальний характер, оскільки є правом керівника та встановлюється за певних умов, а саме: за наявності необхідного стажу безперервної служби та за високі результати у службовій діяльності.

Отже, вказана надбавка належить до додаткових видів грошового забезпечення і має враховуватися при нарахуванні пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які отримували її під час проходження служби і були звільнені зі служби після її запровадження.

Як встановлено судами, позивач звільнився з органів податкової служби у 1998 році, тобто до запровадження Указом Президента України № 370/2003 надбавки за безперервну службу у розмірі, а тому, підстав для включення її до розміру грошового забезпечення для перерахунку його пенсії немає.

Крім того, з 1 січня 2008 року Указ Президента України № 370/2003 втратив чинність згідно з Указом Президента України від 18 грудня 2007 року № 1234/2007 «Про внесення зміни до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року № 379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України».

Відповідно до положень пункту 1 Наказу Державної податкової адміністрації України «Про заходи щодо вдосконалення виконання Указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595» від 4 лютого 2004 року № 71 встановлено, що голова ДПА України залишає за собою право встановлювати (скасовувати) наказом ДПА України особам начальницького складу податкової міліції за високі результати у службовій діяльності щомісячні надбавки за безперервну службу у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу служби.

Постановою Кабінету Міністрів України № 700 від 12 травня 2007 року до постанови № 268 від 09 березня 2006 року внесено зміни, в зв'язку з чим з 1 травня 2007 року керівникам ДПА надано право установлювати керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам надбавки (винагороди) за вислугу років.

Відповідно до витягу з протоколу про обчислення вислуги років для встановлення відсотків надбавки за безперервну службу пенсіонерам податкової міліції при перерахунку пенсії з 1 січня 2005 року позивачу встановлена надбавка 90%.

Наказом ДПА України від 24 листопада 2006 року № 704 зазначену надбавку скасовано.

До 1 січня 2007 року нарахування та перерахунок пенсій пенсіонерам органів ДПА України здійснювали відповідні територіальні органи. Відповідно до розрахункових листів, пенсія ОСОБА_4 обчислювалась ДПА в Полтавській області з врахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, військове звання, надбавка за вислугу років 35%, надбавка за безперервний стаж 90%, премія.

З 1 січня 2007 року функції з нарахування та перерахунку призначених пенсій здійснюють органи Пенсійного фонду України, пенсійна справа ОСОБА_4 у відповідності до Інструкції з передачі справ та інших пенсійних документів від ДПА України органам Пенсійного фонду України передана до Головного управління Пенсійного фонду України, що підтверджується контрольно-інвентаризаційною відомістю по діючим пенсіонерам, списком звірки пенсійних справ ДПА з актами прийому-передачі.

Як вбачається з перерахунку пенсії ОСОБА_4 проведено перерахунок пенсії з врахуванням постанови КМУ № 700 від 12 травня 2007 року з 1 травня 2007 року, її розмір обчислено, виходячи з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років 35%, надбавки за високі досягнення або виконання особливо важливих робіт 50%. Основний розмір пенсії з врахуванням 73% грошового забезпечення складає 2 864 грн., 85 коп., та нараховано доплату до попереднього основного розміру пенсії в сумі 1 264 грн. 89 коп., в зв'язку з чим її розмір визначено в сумі 4 129 грн. 74 коп.

Враховуючи те, що спірна надбавка має не загальнообов'язковий, а індивідуальний характер, оскільки є правом керівника та встановлюється за певних умов, а саме: за наявності необхідного стажу безперервної служби та за високі результати у службовій діяльності. Отже, вказана надбавка належить до додаткових видів грошового забезпечення і має враховуватися при нарахуванні пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які отримували її під час проходження служби і були звільнені зі служби після її запровадження.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для включення 90% надбавки за безперервну службу до грошового забезпечення позивача при перерахунку пенсії.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 28 березня 2013 року (справа № 21-433а12), яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є обов`язковою для всіх судів України..

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, якщо визнає, що при їх ухваленні суди не порушили норми матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи касаційних скарг правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду міста Полтави від 22 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

О.Ф.Ситников

Ю.К.Черпак