Справа № 823/114/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/114/16 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області (далі - Відповідач, ТУ ДСА у Полтавській області) про:

- визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо нездійснення нарахування судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_2 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу судді за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року в сумі 2 067,00 грн.;

- зобов'язання ТУ ДСА у Полтавській області здійснити нарахування та виплатити судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_2 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу судді за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року в сумі 2 067,00 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2016 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства. Отже судді, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним Законом право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають, та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3 років.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення. Наголошує на безпідставності посилання суду першої інстанції на відсутності правових підстав для виплати Позивачу набавки за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, оскільки із набранням чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» такі виплати припинилися. Крім того, звертає увагу на неврахування судом першої інстанції нарахування набавки на фактичний розмір окладу судді.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зарахований на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області з 26.11.2013 року згідно наказу в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2013 рок №9.1-а на підставі Указу Президента України від 07.11.2013 року №620/2013 (а.с. 7). Крім того, зазначеним наказом встановлено Позивачу надбавку за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу з 26.11.2013 року у зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 26.11.2013 року 00 років 00 місяців 00 днів.

Наказом в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 року №4.2-а відповідно до п. 5 ст. 133 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та на підставі листа ГУ ДСУ у Полтавській області від 31.03.2015 року №02-19/141 (а.с. 9) припинено ОСОБА_2 здійснення виплат щомісячної доплати за вислугу років за відсутністю трирічного стажу роботи на посаді судді, у зв'язку з чим скасовано п. 2 наказу від 26.11.2013 року №9.1-а (а.с. 8).

Водночас, наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.08.2015 року №13.1-а (а.с. 11) відповідно до ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, Законів України «Про статус суддів, «Про судоустрій і статус суддів», що діяли в редакції на час набуття такого права та на підставі рішення Ради суддів України від 22.07.2015 року №73 (а.с. 10) скасовано наказ в.о. голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 року №4.2-а, а також приписано встановити Позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу з 03.08.2015 року у зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 03.08.2015 року 1 рік 08 місяців 07 днів та здійснити перерахунок та виплатити невиплачену щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу судді ОСОБА_2 за період з 03.04.2015 року по 02.08.2015 року.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з приписів ст. ст. 58 Конституції України, ст. ст. 129, 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», суд першої інстанції прийшов до висновку, що особам, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають, та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3 років.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, яка була чинною на час призначення Позивача на посаду судді, суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

29.03.2015 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 133 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

При цьому прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять положення стосовно збереження за суддями, які були призначені чи обрані на посаду судді до набрання чинності цим законом, права на отримання щомісячної доплати за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом.

Відсутність такої норми є, на переконання колегії суддів, обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням Черкаського окружного адміністративного суду, який, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, відзначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Отже, положення Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» щодо умов виплати і набуття права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, у взаємозв'язку із статтею 58 Конституції України, застосовуються до тих відносин, що виникли після набуття ним чинності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що судді, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності «Про забезпечення права на справедливий суд» складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним законом право на отримання такої щомісячної доплати не втратили, а тому мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді у 3 роки, а отже й про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року у справі №К/800/42096/15.

Оцінюючи посилання Апелянта на те, що оскільки у відповідності до довідки ТУ ДСА у Полтавській області від 02.03.2016 року №02-21/519 (а.с. 68) ОСОБА_2 згідно табеля обліку робочого часу працівників Комсомольського міського суду Полтавської області за січень 2016 року фактично відпрацював 16 робочих днів, а 3 робочі дні з 04.01.2016 року по 06.01.2016 року включно перебував на лікарняному, у зв'язку з чим доплата за вислугу років за січень 2016 року повинна складати 1 740,63 грн. пропорційно фактично відпрацьованих днів, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

За загальним правилом, визначеним п. 8 затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, доплата за вислугу років нараховується виходячи з розміру посадового окладу судді за фактично відпрацьований час, у зв'язку з чим посилання Апелянта на те, що сума доплати повинна складати 1 740,63 грн. (13 780,00 грн. (посадовий оклад) / 19 (кількість робочих днів у січні 2016 року) х 16 (кількість фактично відпрацьованих днів)), виходячи з кількості фактично відпрацьованих днів, є обґрунтованим.

Відтак судове рішення підлягає зміні в частині суми належної до виплати Позивачу щомісячної доплати у розмірі 15% посадового окладу за січень 2016 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте ухвалив судове рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Приписи ч. 1 ст. 195 КАС України закріплюють, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про необхідність виплати Позивачу щомісячної доплати за вислугу років було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу ТУ ДСА у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року - змінити, вказавши, що сума щомісячної доплати ОСОБА_2 за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу суддів за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2016 року складає 1 740 гривень 63 копійки.

У решті постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.