Справа № 820/497/16
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 р.Справа № 820/497/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2016р. по справі № 820/497/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Головного управління Національної поліції в Харківській області, та просив скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 67 о/с від 03.12.2015 року; поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2016р. по справі №/820/497/16 вимоги позивача були задоволені.

Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.12.2015 року № 67 о/с.

Поновлено старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Харківській області з 03.12.2015 року.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2016р. по справі №/820/497/1 відповідач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю - доповідача колегія суддів встановила, що з 09.07.1996 року по 06.11.2015 року, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, починаючи з 07.11.2015 року прийнятий на службу до поліції (а.с.14-17).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.12.2015 р. №67о/с старшого сержанта поліції поліцейської роти дорожньо - патрульної служби Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 відповідно до п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції, з 03.12.2015 року.

Підставою для звільнення зі служби в поліції став рапорт позивача про звільнення від 03.12.2015 року.

Проте, як свідчать матеріали справи, зазначений рапорт про звільнення позивач 04.12.2015 року намагався відкликати, прибувши до канцелярії Головного управління Національної поліції в Харківській області, але йому було відмовлено у прийнятті зазначеного рапорту. Після відмови у прийнятті рапорту про відкликання рапорту про звільнення, позивач направив рапорт про відкликання попереднього рапорту 04.12.2015 року поштою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7-9).

На час написання рапорту про звільнення позивач хворів та перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АГР№354091 (а.с.10). Позивач зазначав, що рапорт про звільнення від 03.12.2015р. написано у хворобливому стані, пов'язане написання такого рапорту з тим, що його, незважаючи на лікарняний, викликали на роботу, де повідомили про те, що йому не буде надана відпустка та інші умови проходження служби. При цьому позивач зазначив, що він працював тривалий час без відпустки у підсиленому режимі та фактично без відпочинку.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Згідно п.10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Підпунктом "ж" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Згідно п. 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Таким чином дотримання тримісячного строку при звільненні осіб, на яких поширюється дія Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, є обов'язковим як для адміністрації, так і для підлеглого.

Рапорт про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 подав 03.12.2015 р., при цьому наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.12.2015 р. його звільнено зі служби, тобто у день написання рапорту, що фактично суперечить приписам пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки за його змістом, до закінчення тримісячного строку попередження особа має право відкликати поданий рапорт.

Слід зазначити, що вже наступного дня після написання рапорту про звільнення, 04.12.2015 р., позивач звернувся до ГУМВС України в Харківській області з письмовою заявою, в якій просив не розглядати раніше поданий рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ. Відкликання рапорту про звільнення було мотивоване тим, що позивач має бажання продовжити нести службу. Зазначена заява була отримана відповідачем 08.12.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення

Таким чином відповідачем не дотримано тримісячного строку на звільнення після подання позивачем рапорту.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2, командир взводу супроводження РДПС ГУ НПП, який був безпосереднім керівником позивача під час проходженням ним служби у поліції, позивач 02.12.2015р. повідомив його про те, що він захворів та йому відкрито листок непрацездатності з 02.12.2015р. При цьому свідок повідомив, що в період написання позивачем рапорту на звільнення у взводі, де позивач проходив службу, були передумови для психологічного напруження, оскільки взвод працював тривалий час у підсиленому режимі, при цьому відпусток нікому не надавали, подальші перспективи проходження служби були невідомі. Також свідок у поясненнях характеризував позивача позитивно та зазначив, що виходячи з обставин, які склалися під час проходження служби позивача, його хворобливого стану, позивач передчасно прийняв рішення про звільнення, через емоційне перенавантаження.

Листом від 07.12.2015р. №7/448, а також приписом від 07.12.2015р. №1 за підписом начальника ГУ Національної поліції в Харківській області Іванчишина І.І. (а.с.11, 13), які було адресовані позивачу, його було повідомлено про необхідність з'явитися для отримання відповідних документів після звільнення його за власним бажанням, датою реєстрації вихідної кореспонденції визначено 07.12.2015р.

Тобто позивачем фактично отримано трудову книжку, військовий квиток, обхідний лист, припис в РВК, витяг з наказу про звільнення 07.12.2015р., а не 03.12.2015р., як визначено в розписці про отримання зазначених документів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача не відповідає вимогам пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки за його змістом, до закінчення трьохмісячного строку попередження згадані особи мають право відкликати поданий рапорт, при цьому з матеріалів справи вбачається, що між сторонами не було досягнуто домовленості про більш короткий строк для звільнення, через наявність бажання у позивача продовжити проходження служби в поліції, що підтверджується матеріалами справи та наданими поясненнями свідка ОСОБА_2

Така правова позиція викладена в постанові Судової палати у адміністративних справах Верховного Суду України від 09.04.2012 року.

Крім того підчас винесення спірного наказу позивач перебував на лікарняному.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не надано належних доказів правомірності наказу № 67 о/с від 03.12.2015 року.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2016р. по справі № 820/497/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.
Повний текст ухвали виготовлений 29.04.2016 р.