Справа № 444/760/16-а
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/760/16-а
Провадження № 2-а/444/44/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0515/20910/16 р. від 11.03.2016 р. та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0515/20910/16 р. від 11.03.2016 р. та закриття провадження у справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11 березня 2016 року заступник начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. наклав штраф у розмірі 8,500 гривень на гр. ОСОБА_1, за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Дана постанова була оскаржена позивачем вищестоячому керівництву, яке залишило постанову від 11 березня 2016 року в силі і про це позивача письмово повідомило листом 04 березня 2016 року.З цією постановою позивач не згідний і вважає її незаконною, а тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити по строкам давності з таких причин.В кінці лютого 2014 року позивач ввіз на територію України в режимі «транзит» через митний контроль «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF» VIN НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 терміном на 10 діб. 03 квітня 2014 року з метою виконання вимог митного законодавства, позивач перебував на митному контролі «Рава-Руська», де вищевказаний транспортний засіб позивача був пошкоджений, шляхом зіткнення і не міг пересуватись самостійно і про це позивач повідомив правоохоронні органи та за допомогою тягача завіз вищевказаний транспортний засіб додому. В подальшому, у зв'язку з важким матеріальним становищем, позивач ремонтом транспортного засобу не займався, так як дружина була вдруге вагітна, перебувала у декретній відпустці за доглядом за першою дитиною, а позивач мав не стабільний заробіток. Умислу на порушення митного законодавства позивач не мав та не мав грошей для ремонту транспортного засобу.27 січня 2016 року Львівська митниця ДФС повідомила позивача про те, що стосовно нього був складений протокол від 19 лютого 2016 року, про порушення ним митного законодавства, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК У країни і зобов'язали його з'явитись до них для пояснення, що позивач і зробив 19 лютого 2016 року, де вказав причини, які спонукали його до порушення даної статті. Крім того, свою думку до протоколу позивач висловив у додатку до протоколу, але його у позивача не прийняли. Розгляд справи призначили на 04 березня 2016 року, але по незалежних від позивача причин, його справу не розглянули і призначили на невідомий для позивача день, а в подальшому йому стало відомо, що справу стосовно нього розглянуто без його участі та прийнято постанову від 11 березня 2016 року про накладення на позивача штрафу за порушення вищевказаної статті, чим порушили ст. 526 МК України, тобто розглянули справу без його участі. Крім того, вважає, що посадова особа Мірошніченко М.І. порушила вимоги ст. 489 МК України, де при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчиненоправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вонавідповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і все це не було враховано. Позивач вважає, що при винесенні постанови відповідач порушив вимоги ст. 467 МК України, з якої вбачається, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто на позивача слід було накладати стягнення не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення ним правопорушення, тобто 04.10.2014 року. Крім того, позивач вважає, що згідно ст. 467 МК України ч. 3 ст. 470 МК України до триваючих правопорушень не відноситься. Таким чином, законодавець чітко вказав строки, коли можна накладати стягнення за порушення митних правил. Відповідно до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. П. 7 ст. 247 КУпАП визначено, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на доводи зазначені в позовній заяві, та просять такий задовольнити.

Представник відповідача Сичов Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечив в повному обсязі, просить в таких відмовити, як безпідставних, посилаючись на доводи зазначені в поданому ним запереченні.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 546, 547 МК України, митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів; митний пост є органом доходів і зборів, який входить до складу митниці, як відокремлений структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань.

Судом встановлено, що 11.03.20160 року працівником Львівської митниці було винесено постанову про порушення митних правил № 0515/20910/16, якою позивача, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Позивач ОСОБА_1 є резидентом, тому транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF» VIN НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 ввезений ним на митну територію України в режимі «транзит» через митний контроль «Рава-Руська» Львівської митниці ДФСта мав бути вивезений ним за межі митної території впродовж визначеного ст. 95 Митного кодексу України терміну.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих варів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», даний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Статею 95 Митного Кодексу України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст. 381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 р. XII МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування, тощо).

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу стоку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 15 серпня 2014 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000267 від 04 квітня 2014 року закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Із даною постанови не вбачається, що 04.04.2014 р. мало місце вчинення ДТП за участю зокрема автомобіля позивача, що спростовує його пояснення, про те, що його автомобіль 04.04.2014 р. потрапив в ДТП та зазнав будь-яких технічних несправностей які б перешкоджали його руху чи транспортування. Жодних інших доказів несправності транспортного засобу позивачем суду не подано і не здобуто таких в судовому засідані.

Із листа Львівської митниці ДФС від 30.03.2016 року вбачається, що згідно ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень. Відповідно до листа Мінюсту України від 17 07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином. Триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, не обмежуючи момент виявлення. Враховуючи наведене, порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під часперевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України 27.01.2016 року щодо автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF» VIN НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2.

Із заперечення відповідача від 25.04.2016 року № 828/13-70-10/17 вбачається, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 04.04.2014 року близько 00 год. 08 хв. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF» VIN НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 19.02.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.Листом Львівської митниці ДФС від 27.01.2016 №13-70-26/К/29-1647 громадянина ОСОБА_1 викликано до Львівської митниці ДФС за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 369 для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля р/н НОМЕР_2. 19.02.2016 р. гр. ОСОБА_1 прибув для надання пояснень в Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС. У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_1 зазначив, що не вивіз в установлений законодавством термін автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_2, тому що в п/п «Рава-Руська» сталося ДТП, автомобіль НОМЕР_2 був пошкоджений, після в'їзду на митну територію України в транспортному засобі реєстраційний номер НОМЕР_2 вийшов з ладу двигун, ремонтні роботи не проводилися у зв'язку з відсутністю коштів та складним матеріальним становищем. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України гр. ОСОБА_1 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав. В своїх поясненнях при складанні протоколу про порушення митних правил 19.02.2016 року позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на той факт, що потрапив у ДТП. Позивач надав до суду як додаток до позовної заяви постанову про закриття кримінального провадження від 15.04.2014 року, але вона жодним чином не підтверджує факт ДТП. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що уразі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.Однак, гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленнямщодо факту аварії або дії обставин непереборної сили не звертався. Окрім того, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушеньмитних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470,частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності,передбаченої цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законі повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можу підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випаднії коли щодо таких обставин не виникає спору. Таким чином, позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди, наведеного в позовній заяві. Проте жодних документів на підтвердження факту дії обставин непереборної сили позивачем на митницю не подавалося, що унеможливлює застосування до нього вказаної норми. Про час і місце розгляду справи згідно із повідомленням від 04.03.2016 року № 325/13-70-26/К/29 гр. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, однак, так і не з'явився до Львівської митниці ДФС, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Враховуючи вищенаведене, не заслуговує на увагу посилання позивача на те, що він не був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Щодо твердження позивача про пропуск строку притягнення його до відповідальності, то таке є безпідставним та спростовується наступними положеннями законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2007 № 22- 14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь- якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.Враховуючи викладене, вважаємо, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України.Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, не обмежуючи момент виявлення.Окрім того листом Міндоходів України від 30.08.2013 р. було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.Враховуючи наведене, порушення, передбачене ч. З ст. 470 МК України є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 19.02.2016 року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція наведена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.02.2016 року у справі № К/800/54278/15.

Крім цього жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Так, вишенаведеними нормами законодавства передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строку, проте спосіб виконання цього обов'язку не передбачений і позивач має право вивезти його як власним ходом, так і на лафеті.

Відповідно до ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Проте позивачем жодних підтверджуючих документів надано не було, що унеможливлює застосування даної норми.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України, а тому, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0515/20910/16 р. від 11.03.2016 р. та закриття провадження у справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд.

Головуючий: Р. Б. Ясиновський

Текст постанови у повному обсязі складено 29.04.2016 року.