Справа № 442/5839/15-а
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/5839/15-а
Провадження № 2-а/442/9/2016
У Х В А Л А

21 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Г.

з участю секретаря: Далявській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання рішення протиправним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання рішення протиправним.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.06.2011 року відповідачем було прийнято рішення «Про надання дозволу неповнолітній дитині та від імені малолітньої дитини, іншим громадянам діяти при укладенні договорів, що підлягають нотаріальному засвідченню, встановлення часу зустрічей та спілкування з дітьми, надання дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, звільнення від обовязків піклувальника, зміну прізвища дитини, затвердження висновків у Дрогобицький міськрайонний суд» № 212. Згідно із п.5 вказаного рішення відповідач вирішив встановити час спілкування ОСОБА_2 Жан-Пєрові ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з його малолітніми дітьми: ОСОБА_2,05.06.2009року народження та ОСОБА_2 Жаном-Мішелем, ІНФОРМАЦІЯ_2, щопонеділка, щовівторка, щосереди з 09.00 год до 13.00 год щочетверга, щопятниці, щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. у присутності матері дітей. Вважає таке рішення протиправним, оскільки такий висновок зроблений без дослідження умов життя батька, його ставлення до дітей, зясування майнового стану та врахування морально-психологічних якостей спілкування ОСОБА_2 Жана-Пєра ОСОБА_3. Останній не звертався до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі у вихованні дітей, у спілкуванні з ними, не навів доказів того, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, налаштовує дітей проти позивача. За таких обставин вважає, що прийняте рішення відповідачем є недоцільним, адекватним, ефективним, збалансованим, прийнятим не на підставі Конституції України та Законам України. Оскільки оскаржуване рішення прийняте без її участі вважає його протиправним.

На день розгляду даної справи в суді, представник відповідача подала суду клопотання про закриття провадження у даній справі, оскільки з врахуванням положень ст. 15 ЦПК України, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 заперечив проти заявленого клопотання.

Представник відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечила, просила суд закрити провадження у справі.

Третя особа ОСОБА_2 Жан-Пєр ОСОБА_3 не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи в судовому засіданні на 12.00 год. 21.04.2016 року, про що свідчить його особистий підпис в розписці, яка наявна в матеріалах справи.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про можливість розгляду даної справи у відсутності осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, який не заперечив проти її розгляду та поклався на думку суду, судом було прийнято рішення про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області та третьої особи ОСОБА_2 Жан-Пєр ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 16.06.2011 року відповідачем було прийнято рішення «Про надання дозволу неповнолітній дитині та від імені малолітньої дитини, іншим громадянам діяти при укладенні договорів, що підлягають нотаріальному засвідченню, встановлення часу зустрічей та спілкування з дітьми, надання дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, звільнення від обовязків піклувальника, зміну прізвища дитини, затвердження висновків у Дрогобицький міськрайонний суд» № 212. Згідно із п.5 вказаного рішення відповідач вирішив встановити час спілкування ОСОБА_2 Жан-Пєрові ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з його малолітніми дітьми: ОСОБА_2,05.06.2009року народження та ОСОБА_2 Жаном-Мішелем, ІНФОРМАЦІЯ_2, щопонеділка, щовівторка, щосереди з 09.00 год до 13.00 год щочетверга, щопятниці, щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. у присутності матері дітей.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Подавши даний позов до суду, позивач вважає, що спір про визнання протиправним оскаржуваного рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку суду, такий висновок позивача не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, суть спірних правовідносин полягає у встановленні часу спілкування ОСОБА_2 Жан-Пєрові ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з його малолітніми дітьми: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 Жаном-Мішелем, ІНФОРМАЦІЯ_2, щопонеділка, щовівторка, щосереди з 09.00 год до 13.00 год щочетверга, щопятниці, щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. у присутності матері дітей ОСОБА_1 позивача по справі на підставі оскаржуваного рішення № 212 від 16.06.2011 року п. 5, яке прийняте відповідно до матеріалів засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Дрогобицької міської ради № 6 від 08.06.2011 року про встановлення часу спілкування ОСОБА_2 Жан-Пєрові ОСОБА_3 із своїми дітьми ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 Жаном-Мішелем, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 158 СК визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини 1 та 2 ст.159 СК).

Згідно ст.161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним (глава 6 Цивільного кодексу) та сімейним (глава 19 СК) законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин. Тому вимоги заінтересованих осіб про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб (ст.18 СК) є спорами про захист прав і інтересів і відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Положенням ч.1 ст.15 ЦПК, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Таким чином, вказане рішення відповідача в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а регулює правовідносини в сфері сімейних відносин, покликане вирішити спір між двома батьками та має на меті нематеріальні сімейно-правові цілі - виховання, утримання та догляд за дитиною. Цим рішенням органу місцевого самоврядування вирішується спір між учасниками цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, а тому не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто повинні розглядатись у порядку ЦПК судом, який вирішуючи спір про відновлення прав позивача на побачення із сином, зокрема може дати оцінку законності такого рішення органу місцевого самоврядування, якщо його прийняття сприяло порушенню прав позивача.

Отже, з урахуванням положень ст.15 ЦПК та ст.17 КАС, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 цього ж Кодексу суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справіза позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання рішення протиправним слід закрити.

Ухвала може бути подана в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання її копії. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Г. Коваль