Справа № 556/647/16-а
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

556/647/16-а

07.04.2016 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

за участю представника Володимирецької селищної ради ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за заявою ОСОБА_2, в порядку судового контролю, про зобов»язання суб»єкта владних повноважень в особі Володимирецької селищної ради повторно подати до суду звіт про виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в порядку судового контролю, в якій просив зобов»язати Володимирецьку селищну раду повторно надати до суду звіт про виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року щодо зобов»язання придбати і надати у його користування квартиру та за наслідками поданого звіту накласти штраф на селищного голову за невиконання вище вказаної ухвали Вищого адміністративного суду України.

В обґрунтування даної заяви вказує, що ухвалою Володимирецького районного суду від 12.09.2012 року за невиконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року відносно забезпечення ОСОБА_2 житлом стягнено з керівника суб»єкта владних повноважень - Володимирецького селищного голови штраф в розмірі 20 мінімальних заробітних плат. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2012 року, ухвала Володимирецького районного суду від 12.09.2012 року, залишена без змін. Однак ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року до цього часу Володимирецькою селищною радою не виконана. Не виконано в цілому і Рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа «Кононов та інші проти України), де було зобов»язано державу Україна, виконати рішення національних судів ухвалених на користь ОСОБА_2

У судове засідання ОСОБА_2 не з»явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримує. Просить повторно накласти на керівника суб»єкта владних повноважень штраф.

Представник Володимирецької селищної ради в судовому засіданні заперечила відносно задоволення заяви ОСОБА_2, оскільки встановити контроль за виконанням рішення суб»єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі. Крім того, на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, рішенням сесії Володимирецької селищної ради №99 від 24.03.2016 року вирішено передбачити в селищному бюджеті кошти в сумі 164004 грн. 75 коп. на придбання та надання у користування ОСОБА_2 квартири.

Вислухавши пояснення представника Володимирецької селищної ради, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року зобов»язано Володимирецьку селищну раду забезпечити ОСОБА_2 житлом відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Володимирецького районного суду від 16.07.2002 року. Згідно ухвали Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року стягнуто з Володимирецької селищної ради в користь ОСОБА_2 кошти в сумі 164004 грн. для придбання житла.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року та зобов»язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_2 квартиру, яка має відповідати вимогам статтей 48, 50 ЖК України.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року і надано строк для добровільного виконання до 17.02.2012 року. Однак рішення суду до цього часу не виконано.

Наданий повторно Володимирецькою селищною радою звіт не свідчить про належне виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року. Так, посилання у звіті на те, що з метою вирішення спору ОСОБА_2 рішеннями виконавчого комітету Володимирецької селищної ради надавалися житлові приміщення не заслуговує на увагу, оскільки дані рішення скасовані постановами суду (постанови Кузнецовського міського суду від 20.09.2010 року, 07.02.2011 року; постанова Сарненського районного суду від 13.02.2015 року). Житло до цього часу не придбано і не надано ОСОБА_2 у користування.

Як зазначено в ст.. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб»єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати постанову суду і подати звіт про її виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

І хоча дана стаття не передбачає чи може особа, яка бере участь у справі, звернутися до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення після проголошення постанови, проте таке право заінтересованої особи випливає з самої суті судового контролю за виконанням судового рішення, як ефективного інструменту впливу.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення статті 267 КАС України визначають порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на це посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини" "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Рішенням Контитуційного Суду України від 13.12.2011 року, реєстраційний №17-pn/2011, визнано такими, що відповідають Конституції України положення частини другої, третьої, шостої, восьмої статті 267 КАС України, які передбачають право суду накладати штрафи на посадових осіб, у тому числі керівників колегіального органу, за невиконання суб»єктом владних повноважень постанови суду або неподання звіту про виконання судового рішення.

Враховуючи, вище викладене, а також те, що Рішенням Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа «Кононов та інші проти України») зобов»язано державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_2, і те, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року тривалий час (з 2007 року) не виконана, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 в порядку судового контролю, підлягає до задоволення. І відповідно за наслідками розгляду звіту суб»єкта владних повноважень про виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, слід повторно накласти на керівника суб»єкта владних повноважень Володимирецького селищного голову, штраф в розмірі сорок мінімальних заробітних плат.

Керуючись ст..ст. 6-9, 14, 158, 159, 165, 267 КАС України, суд, -

У х в а л и в:

За невиконання повторно ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року відносно забезпечення ОСОБА_2 житлом, стягнути з керівника суб»єкта владних повноважень Володимирецького селищного голови ОСОБА_3, штраф в розмірі сорок мінімальних заробітних плат. Половину суми 20 мінімальних заробітних плат стягнути на користь позивача в справі ОСОБА_2, іншу половину (20 мінімальних заробітних плат) стягнути до Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляцію може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: