Справа № 816/312/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/312/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Мекенченко А.М.,

представників позивача - Ульянова Р.А.,

представників відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремікс" (надалі по тексту також - позивач, ТОВ "Кремікс") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту також - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 жовтня 2015 року № /312, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3876780,50 грн, у тому числі за основним платежем - 2584479 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1292239,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення є акт від 17 вересня 2015 року № 116/16-03-22-05/30748505 про результати проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ "Кремікс" з питань взаємовідносин з ТОВ "Корона Груп ЛТД" () за лютий 2015 року, ТОВ "Ідеал Інвест" () за березень 2015 року, ТОВ "Корес ЛТД" (), ТОВ "Зеріс" () за квітень 2015 року. Вважає помилковими висновки акта перевірки про порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки господарські операції з вказаними контрагентами носили реальний характер та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку на підставі первинних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В письмових запереченнях на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилається на висновки позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Кремікс" з питань взаємовідносин з ТОВ "Корона Груп ЛТД" () за лютий 2015 року, ТОВ "Ідеал Інвест" () за березень 2015 року, ТОВ "Корес ЛТД" (), ТОВ "Зеріс" () за квітень 2015 року, оформленої актом від 17 вересня 2015 року № 116/16-03-22-05/30748505. Вважає, що господарські операції позивача з придбання сировини для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока є безтоварними, оскільки спірні контрагенти здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремікс" зареєстровано як юридична особа, , а також перебуває на обліку контролюючих органів як платник податків, у тому числі як платник ПДВ /а.с. 80-83, т.1/.

В період з 04 по 10 вересня 2015 року працівниками Кременчуцької ОДПІ проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТОВ "Кремікс" з питань взаємовідносин з ТОВ "Корона Груп ЛТД" () за лютий 2015 року, ТОВ "Ідеал Інвест" () за березень 2015 року, ТОВ "Корес ЛТД" (), ТОВ "Зеріс" () за квітень 2015 року, за результатами якої складено акт від 17 вересня 2015 року № 116/16-03-22-05/30748505 /а.с.61-74, т.1/.

Відповідно до висновків вказаного акту відповідачем зафіксовано порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого ним занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету всього у сумі 2584479 грн, у тому числі: лютий 2015 року на суму 1047932 грн, березень 2015 року на суму 1204269 грн, квітень 2015 року на суму 332278 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2015 року № /312, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3876780,50 грн, у тому числі за основним платежем - 2584479 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1292239,50 грн /а.с.75-76,т.1/.

За результатами адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін /а.с.77-78, т.1/.

Позивач не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 08 жовтня 2015 року № /312, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3876780,50 грн, у тому числі за основним платежем - 2584479 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1292239,50 грн, суд виходив з наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати належним чином оформлені податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами статті 4 Закону № 996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ТОВ "Корона Груп ЛТД" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки (купівлі-продажу) від 26 лютого 2015 року № 262, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, поставити Покупцю сировину для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока (далі - Товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, прийняти та оплатити Товар. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України, є договірною і вказується Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Якість Товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати Державним стандартам України (ДСТУ або ГОСТу) або ТУ, які звичайно ставляться до такого виду Товару. Поставка Товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) FCA (...named place) - Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, якщо інші умови поставки партії Товару не визначені додатком до даного Договору, який є його невід'ємною частиною. Одночасно з Товаром Постачальник повинен передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; податкову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру; інші документи на вантаж на вимогу Покупця. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 60 банківських днів з дати поставки Товару /а.с.84-86, т.1/.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стали податкові накладні, видані ТОВ "Корона Груп ЛТД" та зареєстровані у встановленому порядку від 27 лютого 2015 року № 9, № 10, № 11, № 12, №13, №14, № 15 /а.с. 87-100, т.1/.

На виконання умов вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткових накладних від 27 лютого 2015 року № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15; рахунків-фактур від 27 лютого 2015 року № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15; а також сертифікатів аналізу /а.с. 101-107, 110-116, 136-148, т.1/.

Отриманий товар був оплачений позивачем у безготівковій формі, відповідно до платіжних доручень, які зазначені в акті перевірки та підтверджується належним чином завіреними копіями банківських виписок з особового рахунку позивача, які залучені до матеріалів справи /а.с. 117-135, т.1/.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної від 27 лютого 2015 року № 270201 /а.с.108-109, т.1/.

Також, у період, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору Покупець) та ТОВ "Ідеал Інвест" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки (купівлі-продажу) від 31 березня 2015 року № 31, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, поставити Покупцю сировину для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока (далі - Товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, прийняти та оплатити Товар. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України, є договірною і вказується Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Якість Товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати Державним стандартам України (ДСТУ або ГОСТу) або ТУ, які звичайно ставляться до такого виду Товару. Поставка Товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) FCA (...named place) - м. Київ, якщо інші умови поставки партії Товару не визначені додатком до даного Договору, який є його невід'ємною частиною. Одночасно з Товаром Постачальник повинен передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; податкову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру; інші документи на вантаж на вимогу Покупця. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 60 банківських днів з дати поставки Товару /а.с.149-151, т.1/.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стала податкова накладна, видана ТОВ "Ідеал Інвест" та зареєстрована у встановленому порядку від 31 березня 2015 року № 128 /а.с. 152-153, т.1/.

На виконання умов вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії видаткової накладної від 31 березня 2015 року № 128 та рахунку-фактури від 31 березня 2015 року № 128, а також сертифікатів аналізу та якості /а.с. 154-155, 163-181, т.1/.

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреними копіями виписок з особового рахунку позивача /а.с. 158-162, т.1/. Відповідно до пояснень позивача у зв'язку зі зміною найменування ТОВ "Ідеал Інвест" на ТОВ "Еллада-Премія" подальша оплата придбаного товару здійснювалась товариству із новим найменуванням, що підтверджено копіями виписок з рахунку, та не оспорювалось відповідачем /а.с. 41-44, т.4/.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної від 31 березня 2015 року № 310301 /а.с.156-157, т.1/.

Крім того, в період, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ТОВ "Зеріс" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки (купівлі-продажу) від 29 квітня 2015 року № 29-04, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, поставити Покупцю сировину для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока (далі - Товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, прийняти та оплатити Товар. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України, є договірною і вказується Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Якість Товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати Державним стандартам України (ДСТУ або ГОСТу) або ТУ, які звичайно ставляться до такого виду Товару. Поставка Товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) FCA (...named place) - Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Польова, буд.9, якщо інші умови поставки партії Товару не визначені додатком до даного Договору, який є його невід'ємною частиною. Одночасно з Товаром Постачальник повинен передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; податкову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру; інші документи на вантаж на вимогу Покупця. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 60 банківських днів з дати поставки Товару /а.с.182-185, т.1/.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стали податкові накладні, видані ТОВ "Зеріс" та зареєстровані у встановленому порядку від 29 квітня 2015 року № 474 та від 30 квітня 2015 року № 475 /а.с. 186-189, т.1/.

На виконання умов вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткових накладних від 29 квітня 2015 року № 474 та від 30 квітня 2015 року № 475; рахунків-фактур від 29 квітня 2015 року № 474 та від 30 квітня 2015 року № 475; а також сертифікатів аналізу /а.с. 190-191, 194-195, 202-209, т.1/.

Отриманий товар був оплачений позивачем у безготівковій формі, що підтверджується належним чином завіреними копіями банківських виписок з особового рахунку позивача, які залучені до матеріалів справи /а.с. 198-201, т.1/. Відповідно до пояснень позивача у зв'язку зі зміною найменування ТОВ "Зеріс" на ТОВ "Компанія "Адамант" подальша оплата придбаного товару здійснювалась на вказане найменування, що підтверджено копіями виписок з рахунку, та не оспорювалось відповідачем /а.с. 45-47, т.4/.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних від 29 квітня 2015 року № 29041 та від 30 квітня 2015 року № 30041 /а.с.192-193, 196-197, т.1/.

Також, в період, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору Покупець) та ТОВ "Корес ЛТД" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки (купівлі-продажу) від 29 квітня 2015 року № 29-04, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, поставити Покупцю сировину для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока (далі - Товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, прийняти та оплатити Товар. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України, є договірною і вказується Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Якість Товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати Державним стандартам України (ДСТУ або ГОСТу) або ТУ, які звичайно ставляться до такого виду Товару. Поставка Товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) FCA (...named place) - м. Київ, якщо інші умови поставки партії Товару не визначені додатком до даного Договору, який є його невід'ємною частиною. Одночасно з Товаром Постачальник повинен передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; податкову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру; інші документи на вантаж на вимогу Покупця. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 60 банківських днів з дати поставки Товару /а.с.210-213, т.1/.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стали податкові накладні, видані ТОВ "Корес ЛТД" та зареєстровані у встановленому порядку від 29 квітня 2015 року № 299 та від 30 квітня 2015 року № 300 /а.с. 214-217, т.1/.

На виконання умов вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткових накладних від 29 квітня 2015 року № 299 та від 30 квітня 2015 року № 300; рахунків-фактур від 29 квітня 2015 року № 299 та від 30 квітня 2015 року № 300; а також сертифікатів аналізу /а.с. 218-219, 222-223, 231-233, т.1/.

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреними копіями виписок з особового рахунку позивача /а.с. 226-230, т.1/.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної від 29 квітня 2015 року № 29 та від 30 квітня 2015 року № 30 /а.с.220-221, 224-225, т.1/.

Перевезення перелічених товарно-матеріальних цінностей здійснювалось власним та орендованим транспортом водіями, що перебувають з позивачем у трудових правовідносинах, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії наказів про прийом на роботу таких осіб, витяги з трудових книжок, договорів оренди (найму) транспортного засобу, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) з оренди транспортних засобів та нарахувань орендної плати за спірний період, подорожніх листів, товарно-транспортних накладних, наказів та посвідчень на відрядження на підтвердження факту направлення водіїв, а також письмових пояснень водіїв з приводу спірних перевезень /232-251, т.3; 1- 37, т.4/.

Товарно-матеріальні цінності, придбані у спірних контрагентів, зараховані на баланс підприємства та використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується нижчевикладеним та не спростовано відповідачем ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду /а.с.234-250,т.1; 1-120, т.2/.

Основними видами діяльності Позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах /а.с. 80-82, т.1/.

Для забезпечення свого основного виду діяльності Позивач здійснював закупівлю сировини для виробництва комбікормів, преміксів, білково-вітамінних добавок, замінювачів цільного молока, а саме: РовабілЕксель ЛТД, Біо Плюс, Карофілл Жовтий, Карофіл Червоний, Екстракт руминат, Сульфат Натрію, Сірка Мелена, Холін Хлорид.

Відповідно до наданих позивачем письмових пояснень партії вказаної сировини після отримання від спірних контрагентів були оприбутковані на баланс підприємства, а в подальшому, після присвоєння номерів, направлені на переробку для виготовлення готової продукції - преміксів різного виду, комбікорму ПК 90 та ПК 91, Бовімілк Лакто Плюс ат ін., які, в свою чергу, реалізовані кінцевим покупцям, у тому числі але не обмежуючись:

- щодо сировини, отриманої від ТОВ "Корона груп ЛТД" - ПП "Аграрне підприємство "Благодатненський птахопром", ПП ОСОБА_6, ПАТ "Племзавод "Літинський", ПСП "Обрій", ТОВ "Малиновка", ПОП ім. Войкова, ТОВ "Комбікормовий завод "Піаст-Ніжин", ФОП ОСОБА_7, ПП "Птахофабрика Прилуцького", ПАТ "Сумирибгосп", ТОВ "Нива-2008", - на підтвердження чого до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії первинних документів, у тому числі витягів з відповідних рахунків, прибуткових накладних (з переробки) та (на переробку), довіреностей, товарно-транспортних накладних з транспортування вантажу таким покупцям, а також виписки з рахунку по факту оплати такого товару /а.с.207-250, т.2; 1-45, т.3/;

- щодо сировини, отриманої від ТОВ "Ідеал Інвест" - СТОВ ім. Л.Українки, ПрАТ "Науково-виробниче об'єднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві "Прогрес", ТОВ "РОПА-Агросервіс", ТОВ "ФК ЛТД", ТОВ "Зеніт", ПАТ "Племзавод "Літинський", ОСОБА_8, ФГ "Р.В.Р.", ТОВ "Центр промислового кролівництва", ПП "Ванесс", СТОВ "Вільшанка", ТОВ "Малиновка", - на підтвердження чого до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії первинних документів, у тому числі витягів з відповідних рахунків, прибуткових накладних (з переробки) та (на переробку), довіреностей, товарно-транспортних накладних з транспортування вантажу таким покупцям, а також виписки з рахунку по факту оплати такого товару /а.с. 46-122, т.3/;

- щодо сировини, отриманої від ТОВ "Зеріс" - ПП "Птахофабрика Прилуцького", ПАФ "Подоляка", СВК ім. Щорса, СВК "Перемога", - на підтвердження чого до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії первинних документів, у тому числі витягів з відповідних рахунків, прибуткових накладних (з переробки) та (на переробку), довіреностей, товарно-транспортних накладних з транспортування вантажу таким покупцям, а також виписки з рахунку по факту оплати такого товару /а.с. 123-158, т. 3/;

- щодо сировини, отриманої від ТОВ "Корес ЛТД" - ДП "ДГ Олександрівське", ПАФ "Подоляка", СТОВ "Агрофірма", ТОВ "ФК ЛТД", ТОВ "Агро-Капітал", ТОВ "Агрофірма "Відродження", ТОВ "УКР-СВІТ.ТВАРИН", ОСОБА_9, ТОВ "СГ Надія", - на підтвердження чого до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії первинних документів, у тому числі витягів з відповідних рахунків, прибуткових накладних (з переробки) та (на переробку), довіреностей, товарно-транспортних накладних з транспортування вантажу таким покупцям, а також виписки з рахунку по факту оплати такого товару /а.с. 159-217, т.3/.

Викладене підтверджено в ході судового розгляду та не спростовувалось відповідачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача зі спірними контрагентами у перевіряємий період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Щодо посилання Кременчуцької ОДПІ стосовно недоліків сертифікатів аналізу та сертифікатів якості, виданих при поставці спірної сировини контрагентами позивача, як підставу для висновку про протиправність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях із таким контрагентом, то суд погоджується із відповідачем про недоліки у сертифікатах аналізу, однак, в той же час, суд вказує про неналежність тверджень відповідача про протиправність формування позивачем податкового кредиту у зв'язку із недоліками у сертифікатах аналізу, з огляду на наступне.

Податковим кодексом України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначають підстави та перелік первинних документів, які дають підстави для виникнення у платника податків права на віднесення сум ПДВ по взаємовідносинах із контрагентами до податкового кредиту. Вказані положення законодавства не містять такої вимоги, як наявність у платника податків станом на момент проведення перевірки сертифікатів якості та/або сертифікатів аналізу. Зауваження представника відповідача відносно недоліків у сертифікатах аналізу, таких як відсутність печатки, підпису, назви лабораторії відносяться до характеристики належності та допустимості вказаних документів, як доказів щодо якості продукції відносно якої видані вказані сертифікати аналізу. Однак, суд звертає увагу, що до повноважень Кременчуцької ОДПІ не належать права проводити перевірку якості продукції та відповідність її відповідним документам, в тому числі сертифікатам аналізу.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до абзаців першого та другого підпункту 2) пункту 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 за № 727 (надалі - Порядок) в описовій частині акту перевірки, крім іншого, зазначається: у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

В той же час, відповідачем в акті перевірки зазначені оглянуті під час перевірки первинні документи та не вказано про їх невідповідність вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку посиланню відповідача на Результати опрацювання зібраної податкової інформації та Узагальненої податкової інформації стосовно спірних контрагентів /а.с. 146-159, т.1/, як на доказ сумнівності таких суб'єктів господарювання та обґрунтування не підтвердження реальності операцій останніх з ТОВ "Кремікс", суд зауважує наступне.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 5 вказаного розділу ІІ Порядку передбачено, що Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно підпункту 14) п. 4 розділу ІІІ Порядку описова частину акту перевірки, крім іншого, складається таким чином: в акті (довідці) документальної перевірки відображається інформація про направлення запитів на проведення зустрічних звірок, запитів до інших органів державної влади, до страхових компаній та банківських установ, запитів до уповноважених органів іноземних країн тощо (у разі їх направлення). Також в акті (довідці) документальної перевірки відображається інформація, отримана на запити, та результати проведення зустрічних звірок (у разі їх проведення);

При цьому, суд звертає увагу, що в ході судового розгляду з'ясовувалось питання стосовно направлення відповідачем запитів до відповідних контролюючих органів для належного проведення зустрічних звірок спірних контрагентів, однак, як зазначено представником відповідача станом на дату складання акту перевірки позивача, винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення чи то судового розгляду даної справи результатів таких зустрічних звірок Кременчуцькій ОДПІ не надходило.

Тобто, контролюючими органами не було здійснено перевірку первинних документів контрагентів позивача, відповідно посилання відповідача на такі документи, як "Результати опрацювання зібраної податкової інформації" стосовно ТОВ "Зеріс", ТОВ "Ідеал Інвест", ТОВ "Корес ЛТД" та "Узагальнена податкова інформація" стосовно ТОВ "Корона груп ЛТД" не можуть розцінюватись судом як належні докази спірності операцій, проведених між зазначеними контрагентами та позивачем, оскільки при їх формуванні контролюючими органами не здійснювалась перевірка первинних документів та співставлення їх з іншою податковою інформацією, зокрема із зобов'язаннями в частині господарських відносин із позивачем. Отже, такі документи, як "Результати опрацювання зібраної податкової інформації" та "Узагальнена податкова інформація" стосовно контрагентів позивача не можуть містити висновків про відсутність господарських операцій такого платника податків у визначений період, власне який залишається не перевіреним контролюючим органом.

Суд звертає увагу, що згідно п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами п.п.62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань ( п.74.1, п.74.2 ст.74 ПК України).

Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Таким чином, висновки перевірки, які ґрунтуються лише на даних Результатів опрацювання зібраної податкової інформації та Узагальненої податкової інформації по спірних контрагентах без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів, суд вважає безпідставними.

На жодну зі сторін цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності установчих документів контрагента та дотримання ним вимог податкового та іншого законодавства, у тому числі щодо фактичного перебування за місцезнаходженням.

Крім цього, необхідно зазначити, що і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України"). Також, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Згідно частини другої статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.

Позивач є відокремленою юридичною особою від своїх контрагентів, а тому не може нести податкову відповідальність за відсутності вини, оскільки це б порушувало конституційний принцип індивідуального характеру відповідальності.

Крім того, чинне станом на час виникнення спірних правовідносин законодавство не покладає на платника податків обов'язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та заявляти відповідні суми до бюджетного відшкодування, чи формувати валові витрати.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби", "якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до податкового кредиту, визначену актом перевірки та відповіддю на заперечення на акт, за спірний період.

Таким чином, сукупність наданих представником позивача документів дають достатні підстави дійти висновку про фактичне виконання умов договорів із спірними контрагентами, окрім того, зі змісту первинних документів, долучених до матеріалів, в діяльності позивача та його контрагента наявні розумні економічні та організаційно-адміністративні причини для укладання договору, а також наявні чинники, з якими закон пов'язує можливість формування позивачем податкового кредиту за спірними операціями, зокрема, витрати позивача за цим договором повною мірою пов'язані з його господарською діяльністю.

В ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з поставки товарів, встановлено факт понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних товарів податку на додану вартість, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знайшов у діях платника податків (позивача) порушень тих норм законів, на які посилається відповідач, і прийшов до висновку, що твердження контролюючого органу про наявність таких порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача протирічать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Суд не погоджується з позицією відповідача у справі з мотивацій, наведених вище та вважає, що відповідачем невірно застосовані норми Податкового кодексу України, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте необґрунтовано та не на підставі закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 08 жовтня 2015 року № /312.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 58153,78 грн (п'ятдесят вісім тисяч сто п'ятдесят три гривні 78 коп.).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський