Справа № 815/937/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/937/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

представника позивача Балахтіна І.М.

представник відповідача Добрянського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулося мале приватне підприємство «ГОРІЗОНТ» до Одеської митниці ДФС в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000033/2 від 03.09.2015 р.;

- визнати протиправними та скасувати оформлену Одеською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00060 від 03.09.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості товару 500060006/2015/000033/2 від 03.09.2015 року підлягає скасуванню, і як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00060.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях та просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції надав до суду заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2015 № 500060006/2015/000033/2, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.09.2015 №500060006/2015/00060 діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України, не порушувала права та законні інтереси позивача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Між МПП «ГОРІЗОНТ» та company «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MARINA SANAYI VE TIC. AS.» укладено зовнішньоекономічний контракт № № UK2015-1006 від 10.06.2015 року на придбання товару. Компанія «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MAKINA SANAYI VE TIC. AS.» здійснює на адресу позивача поставку сталевих панельних радіаторів, рушникосушок, котлів та бойлерів на умовах EXW, AFYON/Туреччина за асортиментом. Найменування та кількість товару, ціна, вказані в інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту(а/с.13-15).

На виконання вимог зазначеного контракту «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MAKINA SANAYI VE TIC. AS.» поставило МПП «ГОРІЗОНТ» товар, а саме: сталеві панельні радіатори в асортименті у кількості 1223 одиниць, загальною вартістю 28 968.25 доларів США, яка підтверджена комерційним інвойсом № 0266017 від 14 липня 2015 року.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару, позивачем до Одеської митниці ДФС 03.09.2015 року було подано митну декларацію (МД) № 500060006/2015/007162.

Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом «за ціною договору (контракту)» на рівні 1, 17 долара США за кг нетто.

На підтвердження заявленої митної вартості, з митною декларацією позивачем було подано наступні документи: інвойс № 0266017 від 14.07.2015, контракт № UK2015-1006 від 10.06.2015, довідку TOB «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» про транспортні витрати № 07/28-15 від 28.07.2015, прайс -лист «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MAKINA SANAYI VE TIC. AS.» від 29.05.2015, експортну митну декларацію № 15343100ЕХ142781 від 14.07.2015 р., сертифікат походження товару №0997991 від 20.07.2015 та інші товаросупровідні документи.

Під час опрацювання наданих для здійснення митного оформлення документів встановленно спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками 105-2, 106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів, що вимагає здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів. Митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема:

у наданому інвойсі № 0266017 від 14 липня 2015 року номер відрізняється від номеру, який зазначений у сертифікаті походження товару № 0997991 від 20 липня 2015 року та у експортній митній декларацій №15343100ЕХ142781 від 14 липня 2015 року (замість 0266017 зазначено 266017);

умови поставки, які зазначені у довідці TOB «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» № 07/28-15 від 28.07.2015: «EXW Стамбул-Одеса», відрізняються від умов поставки, які зазначені в інвойсі № 0266017 від 14 липня 2015 року, наданій митній декларації № 500060006/2015/007162, п. 1.1. контракту №UK2015-1006 від 10 червня 2015 року, а саме: «EXW, AFYON»;

ціна на товар, яка зазначена у прайс - листі «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MAKINA SANAYІ VE TIC. AS.», надана на 29 травня 2015 року, контракт № UK 2015-1006 датований 10 червня 2015 року, що ставить під сумнів належність наданого прайс -листа до вказаного контракту; у наданому інвойсі № 0266017 від 14 липня 2015 року позиція № 18 (500 22 0 600 steel panel radiator .с.v.) відсутня у наданому прайс - листі від 25 травня 2015 року, що унеможливлює перевірити складові митної вартості; згідно п. 2.3. контракту № UK2015-1006 від 10 червня 2015 року існують додаткові витрати: «Продавець обеспечивает таможенное оформление товара на территории Турции за свой счет», крім вказаних у п. 1.1. контракту, та які не включені до вартості товару.

Також, під час проведення митного огляду товару за актом №500060006/2015/007031 від 02 вересня 2015 року співробітниками митниці встановлено, що маркування на упаковці товару та на самому виробі відрізняється від маркування, яке зазначено у наданих до митного оформлення документах (митна декларація №500060006/2015/007031, інвойс №0266017 від 14 липня 2015 року, прайс - лист від 29 травня 2015 року), а саме: крім цифрового значення присутній символ «EXTRA», що може визначати іншу модель (модифікацію), яка володіє іншими технічними та експлуатаційними характеристиками, що впливає на вартість виробу.

Для підтвердження заявленої митної вартості Одеською митницею витребувано від МПП «ГОРІЗОНТ»: виписки з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору.

03 вересня 2015 року МПП «ГОРІЗОНТ» надало органу доходів і зборів переклад експортної митної декларації № 15343100ЕХ142781 від 14 липня 2015 року та висновок експерта TOB «ОДЕСЬКИЙ АУКЦІОННИЙ ЦЕНТР» від 01 вересня 2015 року № 20-06/09-2015.

На думку митниці, згідно приписів п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, виникли підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом позивача та фіскальним органом шляхом проведення консультації було обрано метод визначення митної вартості - резервний, про що наявні записи у рішенні про коригування митної вартості товарів від 03.09.2015 року № 500060006/2015/000033/2.

Так за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, а саме: з заявленої позивачем митної вартості товару - 1, 17 доларів США за кг нетто до 1, 75 дол. США за кг нетто (МД від 12.06.2015 № 500060001/2015/004093)

03.09.2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000033/2.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, відповідачем видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00060 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Така ж позиція знайшла своє відображення у рішеннях ВАСУ від 09.10.2014 у справі №810/1376/14, від 14.10.2014 у справі №826/716/14, від 17.02.2015 у справі №826/13312/13-а.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приймає доводи позивача:

Щодо зазначеного номеру інвойсу від 14 липня 2015 року у сертифікаті походження товару № 0997991 від 20 липня 2015 року та у експортній митній декларації № 15343100ЕХ142781 від 14 липня 2015 року. Сертифікат походження товару та експортна митна декларація готуються та надаються митними органами Турецької Республіки, а не безпосередньо продавцем товарів. Електронна система, за допомогою якої готуються вказані документи, не надає фактичної змоги зазначити « 0» на початку номеру інвойсу в тексті документу та автоматично його анулює до наступної цифри від « 1». Видавником вказаних документів є іноземна компанія, яка керується нормами національного законодавства своєї країни.

Щодо умов поставки, зазначених у довідці TOB «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ»

№07/28-15 від 28 липня 2015 року. У зв'язку із помилкою TOB «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» у зазначенні умов поставки МПП «ГОРІЗОНТ» надано Одеській митниці ДФС відкориговану довідку TOB «ПРАЙМ СТАР ШИППІНГ» про транспортні виграти № 07/28-15 від 28 липня 2015 року, а також рахунок на оплату № 70 від 31 липня 2015 року та платіжне доручення № 447 від 20 серпня 2015 року, що підтверджують здійснення МПП «ГОРІЗОНТ» фактичної оплати наданих послуг.

Щодо різних календарних дат прайс-листу «UNMAK ISІTMA SISTEMPLERI

MARINA SANAYI VE TIC. AS.» та контракту JV« IJK2015-1006». Компанія «UNMAK ISITMA SISTEMPLERI MARINA SANAYI VE LIC. AS.» надіслало комерційну пропозицію співробітництва та прайс-лист своїх товарів до МПП «ГОРІЗОНТ» 29 травня 2015 року. Контракт на поставку продукції не може бути укладено в день отримання комерційної пропозиції, його укладання можливо лише після детального ознайомлення та вивчення отриманих документів, здійснення збору інформації про продавця та відгуки щодо якості його продукції. Тільки після здійснення вказаних дій керівництвом МПП «ГОРІЗОНТ» було прийнято рішення про вигідність встановлення господарських контактів із вказаною компанією. Результатом цього стало укладання 10 червня 2015 року між МПП «ГОРІЗОНТ» та «UNMAR ISITMA SISTEMPLERI MARINA SANAYI VE TIC. AS.» контракту № UR2015-1006.

Щодо відсутності у прайс-листі від 25 травня 2015 року позиції № 18 (500 22

0.600 steel panel radiator .с.v.) інвойсу № 0266017 від 14 липня 2015 року. Прайс - лист «UNMAR ISITMA SISTEMPLERI MARINA SANAYI VE TIC. AS.» датований 29 травня 2015 року, а не 25 травня 2015 року. Згідно додатку до прайс - листа від 29 травня 2015 року вартість радіаторів типу c.v. є більшою від радіаторів даного типу на 4,5 доларів США.

Щодо зауваження про не включення до вартості товару додаткових витрат,

відповідно до додатку до прайс - листа «UNMAR ISITMA SISTEMPEERI MARINA SANAYI VE TIC. AS.» від 29 травня 2015 року до вартості товару враховано митне оформлення на території Турецької Республіки.

Щодо наявності символу «EXTRA» на упаковці товару. Додатком до прайс - листа «UNMAR ISITMA SISTEMPLERI MARINA SANAYI VE TIC. AS.» від 29 травня 2015 року визначено, що символ «EXTRA» не впливає на вартість радіаторів або їх технічну та експлуатаційну характеристику.

Слід звернути увагу, на позицію ВАСУ щодо того, що саме по собі ненадання документів чи надання неналежних документів не може бути самостійною підставою для коригування заявленої митної вартості у випадку, коли обмеження для застосування 1-го методу відсутні. Так, у постанові ВАСУ від 04.12.2014 р. по справі №826/20665/13-а зазначено, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості».

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у товаросупровідних документах зазначено найменування товару в тому числі за Кодом УКТЗЕД, кількість товару по позиціях, ціна за одиницю товару по позиціях та загальна ціна товару у кожній позиції, загальна вартість партії товару. Специфікація узгоджена сторонами та підписана кожною із сторін контракту. Асортимент товару, що поставляється, деталізується експортером в пакувальному листі та інвойсі (який складається згідно пакувального листа), які складені у відповідності до умов контракту та специфікації до контракту та не містить будь-яких розбіжностей щодо кількісних та цінових характеристик. Характеристики товару, вказані декларантом у митній декларації, не відрізняються за характеристиками товару, зазначеними в товаросупровідних документах.

У зв'язку з вищенаведеним суд вважає, що доводи зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підпробки.

Суд звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, встановлено правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених вище норм суд дійшов висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У 2010 - 2011 ЄСПЛ прийняв низку рішень у справах щодо України, в яких було постановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, в яких причиною визнання порушення була серед іншого, нечіткість та неузгодженість законодавства.

Так, у справах "Щокін проти України (заява № 23759/03 та № 37943/05) від 14.10.2010 р. та у справі "Серков проти України" (заява № 39766/05) від 07.07.2011 р., ЄСПЛ дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чіткім та узгодженим і невідповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по - друге, національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Крім того, у справі "Скордіно проти Італії" (заява № 36813/97) ЄСПЛ визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак зобовязаний переконатись у тому, що спосіб, у якій тлумачиться та застосовується національне законодавство, приводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду.

Враховуючи висновки ЄСПЛ, суд дійшов висновку про неправомірність винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00060 від 03.09.2015 року та рішення про коригування про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000033/2 від 03.09.2015 року, оскільки відповідачем по справі аргументовано не доведено правомірність прийняття рішень, і як наслідок не застосовано ч. 7 ст. 54 МК України (автоматичне визнання митної вартості), що цілком би відповідало практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підприємство при поданні позову сплатило 1 378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 118 від 02.03.2016 р.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000033/2 від 03.09.2015 р.

Визнати протиправними та скасувати оформлену Одеською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00060 від 03.09.2015 р.

Стягнути з Одеської митниці ДФС () за рахунок бюджетних асигнувань на користь малого приватного підприємства «ГОРІЗОНТ» () суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 118 від 02.03.2016 р. у сумі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.