Справа № 809/288/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа № 809/288/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Урядка Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача:Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 04.03.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 грн., з яких 368530,22 грн. за податковими зобов'язаннями та 92132,55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 92132,56 грн., з яких 73706,05 грн. за податковими зобов'язаннями та 18426,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що 03.10.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль «Mersedes-Benz» та 09.10.2015 року відділ митного оформлення №1 митного поста Івано-Франківськ-центральний здійснив митне оформлення автомобіля митною вартістю 294 863,21 грн. При митному оформленні даного автомобіля вказано дату першої реєстрації - 18.11.2010 року, відповідно ставка акцизного податку складала 0,033 євро/куб.см., як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років. Зазначив, що в оригіналі бріфу (технічного паспорту на автомобіль), виданого німецьким уповноваженим органом, який був поданий для митного оформлення вказано дату першої реєстрації автомобіля 18.11.2010 року. Також, в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №209080202/2015/645782-1 в графі 8.3.4 встановлено, що автомобіль 2010 року випуску. Крім того, у висновку №420 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості автомобіля вказано, що дата реєстрації згідно свідоцтва про реєстрацію є 18.11.2010 року. Однак, відповідачем при проведенні документальної невиїзної перевірки з питань митної справи встановлено, що згідно відповіді офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» на запит Івано-Франківської митниці датою виготовлення вантажного автомобіля є 05.06.2009 року, а дата першої реєстрації - 09.07.2009 року, тобто на момент ввезення на митну територію України 03.10.2015 року автомобіль використовувався більше 5 років. Відтак, відповідач дійшов висновку, що оподаткування даного автомобіля підлягало ставці акцизного податку 1,32 євро/см.куб., як для вантажного автомобіля, що використовується від 5 до 8 років.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що відповідач помилково вважає 09.07.2009 року датою першої реєстрації вантажного автомобіля, ввезеного ОСОБА_1, оскільки на запит Івано-Франківської митниці ДФС від офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» надійшов лист, в якому названий дилер надав витяг з бази даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, що є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами, в якому зазначено дату виготовлення вантажного автомобіля - 05.06.2009 року, а дату першої реєстрації - 09.07.2009 року. Однак відповідач, не взяв до уваги офіційні документи, які були надані позивачем при митному оформленні даного автомобіля на Івано-Франківській митниці, а саме: оригінал бріфу (технічного паспорту на автомобіль), виданий німецьким уповноваженим органом, що являється офіційним документом, який засвідчує дату першої реєстрації даного автомобіля 18.11.2010 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів та висновок експертного автотоварознавчого дослідження по ввезеному автомобілі, де зазначено, що дата першої реєстрації автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію є 18.11.2010 року. Відтак, висновки Івано-Франківської митниці ДФС щодо дати першої реєстрації даного вантажного автомобіля 09.07.2009 року є безпідставними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства. На підставі наведеного просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні, суду пояснив, на підставі ст.ст.345, 351Митного кодексу України та відповідно до наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №62 від 21.01.2016 року проведено невиїзну документальну перевірку з питань державної митної справи платника податків ОСОБА_1 по МД №206050001/2015/401573 від 09.10.2015 року під час здійснення митного оформлення транспортного засобу «автомобіль вантажний марки MERSEDES-BENZ модель Actros 2541, призначений для перевезення вантажів, бувший у використанні, номер кузова (шасі) НОМЕР_4 за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1», за результатами якої складено акт перевірки №74/09-19-17-01/НОМЕР_2 від 12.02.2016 року та винесено податкові повідомлення-рішення № від 04.03.2016 року, яким позивачу визначено грошові зобов'язання за платежем транспортні засоби в розмірі 460662,77 грн., та № від 04.03.2016 року, яким позивачу визначено грошові зобов'язання за платежем ПДВ в розмірі 92132,56 грн. Зазначив, що 03.10.2016 року позивач ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль вантажний марки «Mersedes-Benz модель Actros 2541, призначений для перевезення вантажів, бувший у використанні, номер кузова (шасі) НОМЕР_4, виробник - «DAIMLERCHRYSLER AG» (Німеччина). 09.10.2015 року відділом митного оформлення №1 митного поста «Івано-Франківськ - центральний» здійснено митне оформлення даного автомобіля митною вартістю 294 863,21 грн. за МД №206050001/2015/401573. Вказав, що згідно графи 17 вказаної митної декларації позивачем сплачено наступні платежі, зокрема: акцизний податок в розмірі 0,033 євро за 1 куб.см. об'єму двигуна в розмірі 9449,49 та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків в розмірі 67 708,44 грн. Зазначив, що згідно реєстраційних документів, наданих позивачем при митному оформлені автомобіля, дата першої реєстрації авто вказана 18.11.2010 року, а тому ОСОБА_1 визначено ставку акцизного податку - 0,0330 євро/куб.см, як для вантажного автомобіля, який використовувався до 5 років. Однак, перевіркою встановлено, що згідно відповіді офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» від 21.12.2015 року №1240/15/09-70-25 на запит Івано-Франківської митниці, дата виготовлення ввезеного автомобіля - 05.06.2009 року, а дата першої реєстрації - 09.07.2009 року. Тобто на момент ввезення вантажного автомобіля на митну територію України 03.10.2015 року автомобіль використовувався більше 5 років. Таким чином оподаткування даного автомобіля відповідає ставці акцизного податку 1,32 євро/см.куб., як для вантажного автомобіля, що використовувався від 5 до 8 років. Відтак, ДФС України в Івано-Франківській області правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2016 року позивач ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль «Mersedes-Benz» модель Actros 2541, номер кузова (шасі) НОМЕР_4.

09.10.2015 року відділ митного оформлення №1 митного поста Івано-Франківськ-центральний здійснив митне оформлення автомобіля за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 митною вартістю 294 863,21 грн. При митному оформленні даного автомобіля вказано дату першої реєстрації - 18.11.2010 року, відповідно ставка акцизного податку складала 0,033 євро/куб.см., як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено, зокрема, акцизний податок в розмірі 0,033 євро за 1 куб.см. об'єму двигуна на загальну суму 9449,49 та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків на загальну суму 67 708,44 грн.

21.01.2016 року працівниками ГУ ДФС України в Івано-Франківській області на підставі ст.ст.345, 351 Митного кодексу України та наказу ГУ ДФС України в Івано-Франківській області №62 від проведено документальну невиїзну перевірку з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 по МД №206050001/2015/401573, за результатами якої складено акт №74/09-19-17-015/НОМЕР_2 від 12.02.2016 року (а.с. 22-24).

Підставою для проведення перевірки позивача слугував лист №1240/15/09-70-25 від 21.12.2015 року офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» на запит Івано-Франківської митниці ДФС, згідно якого датою реєстрації автомобіля вантажного марки MERSEDES-BENZ модель Actros 2541, номер кузова (шасі) НОМЕР_4 вказано 09.07.2009 року (а.с. 52-56).

04.03.2016 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі акту перевірки від 12.02.2015 року винесло податкові повідомлення-рішення №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 коп., в тому числі за основним платежем 368 530,22 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 92 132,55 грн., та №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 92132,56 грн., з яких 73706,05 грн. за податковими зобов'язаннями та 18426,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугував висновок податкового органу про те, що ввезений вантажний автомобіль відповідає коду УКТ ЗЕД 8704, як такий, що використовувався від 5 до 8 років, що підтверджується листом офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» від 21.12.2015 року №1240/15/09-70-25, з посиланням на витяг з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, в яких зазначено дату першої реєстрації автомобіля - 09.07.2009 року, а тому для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 1,32 євро/см.куб.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання правовідносин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного Кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МК України).

Згідно із ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п.4, п.5 ч.5 ст.54 МК України).

Згідно із ч.6 ст.265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов'язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (п.4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (п.5).

Згідно із ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант.

Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків (ч.2 ст.293 МК України).

В п.8 ч.1 ст.336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів в тому числі і направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною 1 статті 345 МК України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи (ч.3 ст.345 МК України).

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ч.6 ст.345 КМ України).

Згідно із ч.1 ст.351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до ч.2 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться, зокрема, у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів (п.1 ч.2 ст.351 МК України); надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (п.2 ч.2 ст.351 МК України).

В ст.352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Рішення про визначення грошових зобов'язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов'язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності). Керівник підприємства або уповноважена ним особа можуть бути присутні під час прийняття такого рішення (ч.11 ст.354 МК України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно із п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.180.1 ст.180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу (п.190.1 ст.190 ПК України).

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків (п.193.1 ст.193 ПК України).

Згідно із п.206.1 ст.206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абз.5 п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України (п.215.2. ст.215 ПК України).

Так, акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1 за стакою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,033 євро за 1 куб.см об»єму циліндрів двигуна (п. 215.3.5-2 ст.215 ПК України).

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до п.п. 14.1.163 п. 14.1 ст.14 ПКУ перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (п.п.14.1.251 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать, що ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ модель Actros 2541, призначений для перевезення вантажів, бувший у використанні до 5 років, номер кузова (шасі) НОМЕР_4, дизельний, номер двигуна НОМЕР_3, об'єм двигуна 11 946 куб.см., потужність двигуна 300 кВт., загальна кількість місць - 2, включаючи місце водія, вантажопідйомність 14,8 т., маса в разі максимального навантаження 26 т., колісна формула 6х4, виробник «DAIMLERCHRYSLER» та здійснено його митне оформлення згідно вимог чинного законодавства.

Датою реєстрації вказаного автомобіля зазначено 18.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу, виданим уповноваженим німецьким органом, та висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля №420 від 09.10.20145 року (а.с. 36-40, 44-47).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» про те, що згідно з витягу з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information дата реєстрації автомобіля вантажного марки MERSEDES-BENZ модель Actros 2541, номер кузова (шасі) НОМЕР_4 вказана 09.07.2009 року.

При цьому суд вважає слушними доводи представника позивача про те, що дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

Крім того, відповідно до інформації із Вікіпедії димлер - це фізична чи юридична особа, яка закуповує оптом продукцію компанії, а потім продає її в роздріб або дрібним оптом (наприклад, автомобільный дилер).

За таких обставин, інформація офіційного дилера не є інформацією, отриманою від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, а також документально підтвердженою інформацію про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, які надійшли від уповноважених органів іноземних держав, в розумінні п.1 та п.2 ч.2 ст. ст.351 МК України як це зазначав представник відповідача на обгрунтування підстав для проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень.

Крім того, відповідач поставив під сумнів достовірність відомостей щодо дати першої реєстрації автомобіля, зазначеної у брифі (технічному паспорті на автомобіль), виданого німецьким уповноваженим органом, на підставі листа офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім», взявши до уваги вказані дилером дані стосовно реєстрації автомобіля. Хоча відповідно до п.п.14.1.251 п.14.1 ст.14 ПКУ транспортними засобами, що використовувалися, є транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

За наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, податковий орган мав би по офіційних каналах затребувати від уповноваженого німецького органу інформацію стосовно дати реєстрації автомобіля у зв»язку із такими розбіжностями у відомостях німецького реєстраційного органу та офіційного дилера. Однак, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався, що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Відтак, дані, зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу №HAL-S-1-271/15-00113, виданого установою з допуску автотранспортних засобів до експлуатації 06122 Гаале 28.09.2015 року, суд вважає достовірними та такими, що не можуть бути спростовані одним лише листом офіційного дилера.

Аналіз наведених вище правових норм та оцінка досліджених доказів дає суду можливість дійти висновку про протиправність та скасування прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 5 527,95 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_1 за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 грн., з яких 368530,22 грн. за податковими зобов'язаннями та 92132,55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_1 з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 92132,56 грн., з яких 73706,05 грн. за податковими зобов'язаннями та 18426,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб"єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_2) сплачений судовий збір в розмірі 5 527,95 грн. (п'ять тисяч п'ятсот двадцять сім гривень дев'яносто п'ять копійок ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 26.04.2016 року.