Справа № 825/202/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/202/16 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Благодійного фонду Дніпровського району м. Києва "Київський еколого-культурний центр" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року по справі за їх позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва "Київський еколого-культурний центр" звернулись до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним наказу від 17.09.2014 року № 38 «Про видачу дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва "Київський еколого-культурний центр" подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просять постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації у відповідь на інформаційні запити Благодійного фонду надано інформацію про прийняття наказу від 17.09.2014 року № 38 «Про видачу дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення».

Благодійний фонд вважають такий наказ протиправним у зв'язку з відсутністю у Департаменту повноважень щодо прийняття таких рішень.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного наказу, колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт зазначає, що за ч. 4 ст. 9-1 Закону України « Про природно-заповідний фонд України» спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища Автономної республіки Крим та територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Тобто, видачу таких дозволів можуть здійснювати виключно органи Мінприроди України.

Однак, колегія суддів не може пристати на таку правову позицію, оскільки згідно із пунктом 1 Указу Президента України від 09.12.2010 №1085/2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" постановлено утворити Міністерство екології та природних ресурсів України, Державну екологічну інспекцію України, Державну службу геології та надр України, реорганізувавши Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №159 "Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України" визначено, що територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища ліквідуються як юридичні особи публічного права (продовжують виконання своїх повноважень до 17 травня 2013 року).

Таким чином, територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища є ліквідованими з 17.05.2013 та не можуть виконувати своїх повноважень.

Крім того, Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» доповнено статтею 20-4 "Компетенція обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері охорони навколишнього природного середовища" (Законом України від 16.10.2012 №5456-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації повноважень органів виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів, у тому числі на місцевому рівні").

За змістом цієї статті до компетенції обласних державних адміністрацій у сфері охорони навколишнього природного середовища належать, зокрема, видача дозволів на захоронення (складування) відходів (крім небезпечних), викиди шкідливих речовин у навколишнє природне середовище, спеціальне використання природних ресурсів відповідно до законодавства.

Норми Законів України «Про природно-заповідний фонд України» та «Про охорону навколишнього природного середовища" є спеціальними щодо спірних правовідносин, а тому виникає колізія правових норм. Враховуючи те, що ці закони мають однакову юридичну силу, застосовувати слід той нормативно-правовий акт, який прийнято пізніше.

Оскільки Закон України «Про природно-заповідний фонд України» було доповнено статтею 9-1 21.01.2010 року, а у Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» внесено статтю 20-4 16.10.2012 року, застосувати необхідно положення останнього.

Більше того, судова колегія звертає увагу, що на впровадження вищезазначених змін головою Чернігівської облдержадміністрації прийнято розпорядження від 26.06.2014 року № 364 «Про організацію роботи щодо погодження лімітів та видачу дозволів на використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення», яким Департаменту делеговано повноваження щодо … видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів.

Такі повноваження визначені і у Положенні про Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженнями голови облдержадміністрації від 23.07.2014 року № 413.

Також під час судового засідання представником Благодійного фонду на обґрунтування своєї позиції надано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 року про закриття провадження по справі № 813/55/16 за їх позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської області. Однак, цією ухвалою лише задоволено заяву про досягнення примирення у справі. Жодних висновків по суті спірних правовідносин дане судове рішення не містить.

Натомість, судова колегія акцентує увагу на судових рішеннях про відмову у задоволенні позовних вимог у подібних справах за позовом Благодійного фонду Дніпровського району м. Києва "Київський еколого-культурний центр" до департаментів екології природних ресурсів Полтавської та Сумської облдержадміністрацій : постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 року по справі № 816/4695/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року; постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 року.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність у Департаменту повноважень щодо прийняття наказу «Про видачу дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення» є безпідставними та необґрунтованими, а тому жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі Благодійний фонд також обґрунтовує свою зацікавленість у спірних правовідносинах та право на звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів.

Однак, зі змісту доводів апелянта не вбачається, які саме його права були порушенні Департаментом внаслідок прийняття оспорюваного рішення про видачу дозволів на спеціальне використання природних ресурсів.

Більш того, наданий наказом від 17.09.2014 року № 38 дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів вичерпав свою дію ще 31.12.2014 року.

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишає його без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Благодійного фонду Дніпровського району м. Києва "Київський еколого-культурний центр" - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.