Справа № 818/2201/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ К/800/6820/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Сумської обласної ради

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року

у справі № 818/2201/14

за позовом Охтирської районної організації УТМР

до Сумської обласної ради,

треті особи: Сумське обласне управління лісового та мисливського господарства, Сумська обласна організація УТМР, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тростянецьке спеціалізоване мисливське господарство»,

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Охтирська районної організація УТМР звернулась до суду з позовом до Сумської обласної ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Сумської обласної ради п'ятого скликання від 03 вересня 2010 року «Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року «Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано спірне рішення.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами невірно застосовано норми ст. 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009. Відповідач зазначає, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки даний спір є спором про право. Також вказує, що спірне рішення не порушує прав свобод та інтересів позивача.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, позивач вважає касаційну скаргу необґрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що рішенням Сумської обласної ради народних депутатів двадцять другого скликання «Про надання в користування мисливських угідь» від 26 липня 1997 року, згідно з яким, зокрема, Охтирській районній організації УТМР надано в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82095 га.

25 вересня 2003 року Сумською обласною радою прийнято рішення «Про вилучення і закріплення мисливських угідь», яким, зокрема, припинено право користування мисливськими угіддями на площі 2,2 тис. га Охтирською районною організацією УТМР.

Прокуратурою Сумської області внесено протест № 07/5-11/30 від 26 липня 2005 року на рішення Сумської обласної ради «Про вилучення і закріплення мисливських угідь» від 25 вересня 2003 року.

Розглянувши зазначений протест, Сумська обласна рада задовольнила його та скасувала своє рішення «Про вилучення і закріплення мисливських угідь» від 25 вересня 2003 року шляхом прийняття рішення «Про протести прокурора Сумської області від 26.07.2005 на рішення обласної ради» від 06 жовтня 2005 року.

Спірним рішенням Сумської обласної ради п'ятого скликання «Про скасування рішення обласної ради четвертого скликання від 06.10.2005 року «Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року на рішення обласної ради» від 03 вересня 2010 року скасовано рішення обласної ради четвертого скликання від 06 жовтня 2005 року «Про протести прокуратури Сумської області від 26.07.2005 року», яким задоволено протест прокурора.

Тобто, спірне рішення Сумської обласної ради від 03 вересня 2010 року відновлює правовідносини 2003 року і повторно припиняє право користування мисливськими угіддями на площі 2,2 тис. га Охтирською районною організацією УТМР.

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернулась до суду з даним позовом про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню з тих підстав, що орган місцевого самоврядування не має повноважень скасовувати власне рішення, на підставі якого виникли правовідносини.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів з огляду на наступне.

Ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Водночас у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в Рішенні № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 21-1457а15, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно з ст. 2442 КАС України.

У справі, що розглядається, судами встановлено, що з прийняттям Сумською обласною радою спірного рішення відновлює свою дію її рішення «Про вилучення і закріплення мисливських угідь» від 25 вересня 2003 року, яким, зокрема, припинено право користування мисливськими угіддями на площі 2,2 тис. га Охтирською районною організацією УТМР, яке в свою чергу було скасовано на підставі протесту прокурора. А відповідно до рішення Сумської обласної ради від 06 жовтня 2005 року позивачу відновлено право на користування мисливськими угіддями, у тому числі на площі 2,2 тис. га.

Разом з тим, на підставі рішення Сумської обласної ради народних депутатів двадцять другого скликання «Про надання в користування мисливських угідь» від 26 липня 1997 року, згідно з яким, зокрема, Охтирській районній організації УТМР надано в користування терміном на 15 років мисливські угіддя площею 82095 га., позивачем укладено типовий договір про умови ведення мисливського господарства від 31 жовтня 1997 року.

За таких обставин, Сумська обласна рада не мала повноважень скасовувати власне рішення від 06 жовтня 2005 року, про що обґрунтовано вказано судом першої та апеляційної інстанцій, відтак суди дійшли правильного висновку про незаконність спірного рішення Сумської обласної ради від 03 вересня 2010 року та його скасування.

Наведені обставини спростовують доводи позивача про неправильне застосування судами рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009. Застосування ж судами до спірних правовідносин ст. 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» ніяким чином не впливає вірність висновків судів про незаконність спірного рішення відповідача.

Щодо доводів відповідача про те, що спірне рішення не порушує прав свобод та інтересів позивача, такі доводи є безпідставними та обґрунтовано спростованими судами, оскільки таке рішення фактично позбавляє позивача права користування мисливськими угіддями, відтак безпосередньо впливає на його права, свободи та інтереси.

Доводи відповідача про те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки є спором про право, є необґрунтованими та спростовуються тим, що спірне рішення Сумської обласної ради від 03 вересня 2010 року безпосередньо не вирішує питання власності чи користування мисливськими угіддями, а прийнято в результаті реалізації органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій, якими останній наділений, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року мотивовано поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, що спростовує відповідні доводи відповідача, що судами не надано оцінки вказаній обставині.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Сумської обласної ради відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: