Справа № 182/1210/16-а
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/1210/16-а
Провадження № 2-а/0182/71/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.02.2016 р. відповідачем відносно нього було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він правил дорожнього руху України не порушував. При винесенні постанови не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлена адміністративна відповідальність. Зазначає, що 25.02.2016 року о 23 год. 00 хв. він рухався на транспортному засобі NISSAN QASHQAI , державний номер НОМЕР_1 по пр. Карла Маркса у місті Дніпропетровську зі сторони залізничного вокзалу, після чого виконав поворот ліворуч через сквозний проїзд через парковку перед площею ОСОБА_3, де здійснив зупинку на пр. ОСОБА_4, будь-яких заборонених знаків після повороту на пр. ОСОБА_4 (рух в напрямку залізничного вокзалу) візуально не спостерігалось. Після зупинки до автомобіля підійшов інспектор та склав оскаржувану постанову, пояснивши, що зупинка здійснена в межах дії дорожнього знаку «зупинку заборонено». Інспектор зазначив, що знак «зупинку заборонено» розташований на перехресті вулиць Ширшова та пр. Карла Маркса у місті Дніпропетровську, тобто до того перехрестя, з якого виїхав ОСОБА_1 тому він фізично не мав можливості його бачити.Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Позивач також вказує, що під час бесіди з інспектором, останній зазначив, що дорожній знак «зупинку заборонено» дійсно не видно з тієї сторони, де він виїжджав, та вони вже вжили заходи у вигляді припису про встановлення дублюючого знаку «зупинку заборонено». Станом на 02 березня 2016 року дублюючий дорожній знак «зупинку заборонено» встановлено не було. Інспектор погодився, що знак «зупинку заборонено» не видно, але оскільки він зупинився в зоні дії знаку, тому інспектор вважає, що порушено вимоги правил 3.34 додатку 1 до ПДР. Також позивач вказує на те, що з ним розмовляв інспектор Шевченко (чоловік), а протокол оформлено ОСОБА_2.

За таких обставин позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КпАП і накладено штраф у розмірі 255,00 грн., а також закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.( а.с.5)

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв та клопотань із зазначенням причини неявки до суду від нього в адресу суду не надходило.

Від представника Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську надійшли до суду заперечення проти позову ( а.с.22-24), вважає, що позовні вимоги є безпідставними, постанова є правомірною, а доводи позивача про порушення його прав недоведені.

Суд, керуючись вимогами ст. 128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.02.2016 інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 винесено постанову серії ПСЗ № 0691126, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.( а.с. 6)

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що водій ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу NISSAN QASHQAI , державний номер НОМЕР_1, в м. Дніпропетровськ, вул. Карла Маркса,50, в зоні дії знаку 3.34, чим порушив ПДР.( а.с.6)

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 122 КУпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 255 КУпАП).

Однак, згідно положень частини 2статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Одночасно Конституційний Суд України у своєму рішенні N 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив, що за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначив позивач 25.02.2016 року о 23 год. 00 хв. він рухався на транспортному засобі NISSAN QASHQAI , державний номер НОМЕР_1 по пр. Карла Маркса у місті Дніпропетровську зі сторони залізничного вокзалу, після чого виконав поворот ліворуч через сквозний проїзд через парковку перед площею ОСОБА_3, де здійснив зупинку на пр. ОСОБА_4, будь-яких заборонених знаків після повороту на пр. ОСОБА_4 (рух в напрямку залізничного вокзалу) візуально не спостерігалось. Після зупинки до автомобіля підійшов інспектор та склав оскаржувану постанову, пояснивши, що зупинка здійснена в межах дії дорожнього знаку «зупинку заборонено». Інспектор зазначив, що знак «зупинку заборонено» розташований на перехресті вулиць Ширшова та пр. Карла Маркса у місті Дніпропетровську, тобто до того перехрестя, з якого виїхав ОСОБА_1 тому фізично не мав можливості його бачити.

Відсутність дорожнього знаку «зупинку заборонено» з тієї сторони, де виїжджав та здійснив зупинку ОСОБА_1 підтверджується наданими позивачем фото ( а.с. 7-10)

Відповідно до п.8.2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 «Про правила дорожнього руху» дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що у постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, жодного із наведених вище засобів доказування відповідно до статті 251 КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано у зв'язку з їх відсутністю. Пояснення позивача не були прийняті інспектором до уваги.

У відповідності до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Таким чином, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити через їх безпідставність.

Суд вважає, що за таких обставин справи провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав відсутності в його діях складу проступку, однак суд позбавлений повноважень на прийняття рішення про закриття провадження, оскільки прийняття таких рішень відповідно до КУпАП належить до повноважень Національної поліції.

Відповідно до статті 94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з управління Патрульної поліції у місті Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 слід стягнути здійснені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.11, 69, 70, 71, 94, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 247,251,280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 здійснені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_5