Справа № 2а-6215/11
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/27308/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Ситникова О.Ф.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання рішення протиправним, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі - Управління) на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила: визнати протиправним рішення від 18 лютого 2011 року щодо призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. та допомоги при народженні дитини в розмірі 12 240 грн.; зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що встановлений статтею 15 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII) (в редакції, чинній на час призначення допомоги), а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, зокрема, з 1 березня 2011 року - 816 грн.; з 1 квітня - 832 грн., з 1 жовтня - 853 грн., з 1 грудня - 870 грн.; зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення їй допомоги при народженні дитини у розмірі, що встановлений статтею 12 Закону № 2811-XII (в редакції, чинній на час народження дитини), а саме у розмірі 17 786,20 грн., зокрема, за період з 1 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року призначити допомогу в розмірі 7083 грн., а за період з 1 листопада 2010 року по 31 жовтня 2011 року в розмірі 891,33 грн. в місяць.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Управління від 18 лютого 2011 року щодо призначення ОСОБА_4 допомоги при народженні дитини у розмірі 12 240 грн. та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. та зобов'язано відповідача призначити, провести перерахунок і виплатити їй спірні види державної допомоги відповідно до приписів статей 12, 15 Закону № 2811-XII.

Справа розглядалася апеляційним судом неодноразово.

Останньою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправним рішення Управління про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 18 лютого 2011 року. Зобов'язано прийняти рішення про призначення ОСОБА_4 допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статей 41, 43 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон № 2240-III).

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Управління від 18 лютого 2011 року їй призначено допомогу при народженні дитини в розмірі 12 240 грн. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. в місяць. У зазначеному рішенні зазначено про те, що позивач має статус застрахованої у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2811-XII, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до положень статей 10, 12, 13, 15 цього ж закону право на одноразову допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа, відповідно, у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини та у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що зміни, внесені до статей 12 та 15 Закону № 2811-XII Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мали тимчасову дію в часі (з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року), тому з 1 січня 2009 року почала діяти редакція статей 12 та 15 Закону № 2811-ХII, що була чинною до 1 січня 2008 року.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив з того, що на відносини щодо виплати допомоги позивачу з 1 березня 2011 року поширюються норми спеціального закону (яким є Закон № 2240-III), а тому застосування судом першої інстанції до таких правовідносин положень Закону № 2811-ХII є помилковим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) - відносини щодо виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Зокрема, статтею 41 Закону № 2240-III встановлено, що допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 43 цього ж Закону передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 2240-III визначено, що до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41, 43, 46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2010 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінет Міністрів України не визначав.

Оскільки у даній справі спір виник щодо виплати допомоги при народженні дитини з жовтня 2010 року та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з березня 2011 року особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначених періодах поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), а тому розмір допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку розраховується відповідно до статей 41, 43 Закону № 2240-III.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення апеляційного суду є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

О.Ф.Ситников

Ю.К.Черпак