Справа № 464/1448/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Справа № 876/2326/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Каралюса В.М., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника Смеречинського В.Б.,

представників відповідача Інкіна С.Ф., Гайдар Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 01 березня 2016 року у адміністративній справі №464/1448/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії управління пенсійного Фонду України в Галицькому районні м. Львова, які пов`язані з відмовою у призначенні державної за віком та додаткової за шкоду, заподіяної здоров`ю, пенсії, відповідно до ст.ст. 49, 51, 53, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати пенсійний фонд здійснити призначення та нарахування позивачу державної за віком та додаткової за шкоду, заподіяної здоров`ю, пенсії з 08.09.2015р. з урахуванням вимог ст.ст. 49, 51, 53, 55, 56, 57, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 01 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивачем подано усі необхідні підтверджуючі документи для призначення державної за віком та додаткової за шкоду, заподіяної здоров`ю, пенсії, відповідно до ст.ст. 49, 51, 53, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.05.1993р. та користується пільгами і компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках.

08 вересня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 8 років.

УПФ України в Галицькому районі м. Львова листом від 02.12.2016 року №18387/03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки не подано первинних документів про місце, час і термін виконання робіт у зоні відчуження.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями.

Пунктом 2 статті 14, частиною 1 статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Згідно з вимогами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів пенсійний вік зменшується на 8 років.

Підтвердженням факту безпосередньої участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серії НОМЕР_1 , виданого 03.05.1993 року.

Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в МЮУ 27 грудня 2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком, в тому числі, додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як видно із копії розпорядження від 24.08.1987 року №95, що ОСОБА_2 відряджалась в розпорядження УРС атомної енергетики для обслуговування працівників зайнятих ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС з 26.08.1987р. по 26.09.1987р. та копії довідки заступника голови ОУС ЧАЕС, про те що ОСОБА_2 приймала участь у виконанні урядового завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на пільги згідно з Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156.

За період перебування в зоні відчуження з 26.08.1987р. по 26.09.1987р. їй була нарахована заробітна плата в сумі 725,17 крб. за відрядження в Чорнобиль.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт роботи позивача у зоні відчуження у період з 26.08.1987р. по 26.09.1987р.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З врахуванням положень пункту 4.2 Порядку, Управління не було позбавлено права вимоги дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви позивачем прийнятих документів, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, що є підставою визнання дій Управління неправомірними.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що посилання відповідача на недотримання позивачем вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, є необґрунтованими, оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження з моменту аварії у 1987 році не менше 14 календарних днів і яких є достатньо для призначення пільгової пенсії передбаченої ст.ст. 49,51,53,55,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 08.09.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 01 березня 2016 року у адміністративній справі №464/1448/16-а скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до ст.ст. 49,51,53,55,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.ст. 49,51,53,55,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 08.09.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

М.В. Костів

Повний текст постанови складено 28.04.2016р.