Справа № 815/7202/15
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/7202/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

представника позивача Славінського В.А.,

представника відповідача Добрянського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ларексен» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2015р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Ларексен» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (надалі - Одеська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610158/2 від 10.09.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Одеська митниця безпідставно визначила іншу митну вартість імпортованих товарів і відмовила у їх митному оформленні, оскільки товариством надано відповідачу всі документи, які підтверджують складову задекларованої ним митної вартості та не містять суттєвих розбіжностей.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2016р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить постанову суду скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2015 року між компанією WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING GO., LTD (продавець) та ТОВ «Ларексен» (покупець) укладено контракт №1 на придбання товару. Найменування та кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки, інші умови обумовлюються сторонами в специфікаціях до зазначеного контракту. /а.с.10-12/

На виконання вимог зазначеного контракту до ТОВ «Ларексен» надійшов товар: рукавички жіночі трикотажні з вовни у кількості - 52683 пар, шкарпетки для дорослих жінок трикотажні з вовни у кількості - 66840 пар, шкарпетки трикотажні з вовни для дітей у кількості - 23400 пар, рукавички підліткові трикотажні у кількості - 176088 пар.

З метою декларування вказаного товару позивач подав до Одеської митниці Державної фіскальної служби України митну декларацію №500060001/2015/016841 від 10.09.2015р. /а.с.15-16/, в якій митна вартість імпортованого товару була заявлена за основним методом - за ціною контракту на загальну суму 98153,16 долл. США, а саме: заявлено ціну товару за рукавички жіночі трикотажні з вовни на рівні 0,44 дол. США за одну пару; за шкарпетки для дорослих жінок трикотажні з вовни на рівні 0,30 дол. США за одну пару; за шкарпетки трикотажні з вовни для дітей на рівні 0,24 дол. США за одну пару; за рукавички підліткові трикотажні на рівні 0,28 дол. США за одну пару.

Разом з декларацією були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 22.06.2015р. за №1; інвойс від 17.08.2015р. № 15/07/0290/1; bill of lading коносамент ZBXJ504437 від 29.07.2015р.; сертифікат походження товару від 29.07.2015р.; пакувальний лист від 29.07.2015 року № 15/70/0290-Р; прас-лист підприємства виробника товарів RUIAN; та інші товаросупровідні документи.

На етапі перевірки митної вартості товару відповідач відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме: у зовнішньоекономічному контракті від 22.07.2015р. №1 відсутні положення щодо умов оплати товару на немає посилання на те, що такі умови повинні зазначатися в інвойсах; до митного оформлення надано два комерційні інвойси від 29.07.2015 року №15/07/0290 та від 17.08.2015р. №15/07/0290/1, а також лист коригування на підставі якого в інвойсі від 29.07.2015 року № 15/07/0290 допущена помилка і правильним потрібно вважати інвойс від 17.08.2015р. № 15/07/0290/1; відповідно до пакувального листа від 29.07.2015р. № 15/07/0290-Р в митній декларації вказана торгівельна марка товару «Корона», хоча в товаросупровідних документах вказана позначка «N/M», що значить товар не маркований, не відповідає сумі зазначеного інвойсу; у зв'язку із чим витребував у позивача додаткові документи, а саме: договори із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертизи організаціями.

09.09.2015р. позивач зазначив про відсутність документів витребуваних відповідачем, оскільки всі документи в наявності. /а.с.91-92/

10.09.2015р. Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610158/2, в якому митна вартість визначена за резервним методом, встановлено митну вартість таких товарів, як рукавички підліткові трикотажні з вовни на рівні 0,42 дол. США за пару та шкарпетки трикотажні з вовни для дітей на рівні 0,53 дол. США за пару. /а.с.74/

На підставі вказаного рішення, митним органом складено карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060001/2015/00292 від 10.09.2015р., з зазначенням, що митне оформлення може бути здійснене за умови подання нової митної декларації. /а.с.76/

У зв'язку з потребою використання товару у виробництві, позивач подав до Одеської митниці нову митну декларацію №500060001/2015/016841 від 10.09.2015р., в якій визначив ціну товару відповідно до прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, після чого товар було випущено у вільній обіг під гарантійні зобов'язання. /а.с.88/

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відмова Одеської митниці у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу носять протиправний характер, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для визначення ціни за основним методом.

Так, за визначенням, наведеним в п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст. 57 Митного кодексу України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга названої вище статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Приймаючи оскаржену картку відмови в прийнятті митної декларації та не застосовуючи основний метод визначення митної вартості, відповідач виходив з того, що подані ТОВ "Ларексен" документи, не містять всіх даних, щоб підтверджували числові значення складових митної вартості.

При надані позивачем до митного оформлення двох комерційних інвойсів від 29.07.2015р. № 15/07/0290 та від 17.08.2015р. № 15/07/0290/1, відповідачем не звернуто увагу, на те, що в листі коригування позивач вважає правильним інвойс від 17.08.2015р. №15/07/0290/1.

Пакувальним листом від 29.07.2015р. №15/07/0290 /а.с.20/ зазначається кількість імпортованого товару та його вага, та кількість ящиків (887 ящиків вагою брутто 16560кг, вагою нетто 16276кг), при цьому в інвойсі №15/07/0290/1 від 17.08.2015р. зазначаються ті ж самі товари з вказівкою вартості за пару продукції та загальна вартість товару на суму 98153,16 дол. США. /а.с.14/

Інвойс має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також, в інвойсі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок. Крім того, фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені товари.

Судовим розглядом встановлено, що інвойс та пакувальний лист видані щодо контракту №1 від 22.06.2015р., продавцем товару є WENZHOU JIASINA INTERNATIONAL TRADING GO., LTD, умови поставки - СРТ Одеса, країна походження - Китай, контейнер №UESU4847590. На підтвердження поставки зазначеного товару позивачем надані накладні: а саме Bill of Lading від 29.07.2015р., згідно яких товар вагою 16305кг відвантажений на борт судна. /а.с.18-19/

Крім цього, за вимогою Одеської митниці ТОВ «Ларексен» звернулося до Одеського науково-досліднього інституту судових експертиз з метою проведення експертного дослідження по визначенню вартості товару на момент його перетину митного кордону України, за результатами якого був складений висновок № 7007/26 від 24.11.2015р., яким встановлено, що на момент перетину митного кордону України має бути застосований основний метод визначення митної вартості, тобто за ціною договору(контракту): рукавчики підліткові трикотажні вовняні - 0,28 долл. США за пару, рукавички жіночі трикотажні вовняні 0,44 долл. США за пару, шкарпетки жіночі трикотажні вовняні 0,30 долл. США за пару, шкарпетки дитячі трикотажні вовняні 0,24 долл. США (а.с.29-30).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що Одеською митницею ДФС України не надано достатньо обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Разом з тим, Одеською митницею ДФС України не надано належних доказів, на підставі яких визначено митну вартість товару в оскарженому рішенні № 500060001/2015/610158/2 від 10.09.2015р., також не надано доказів в підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Отже, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія