Справа № 635/9527/15-а
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/9527/2015
Провадження № 2-а/635/3/2016
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання Желізової О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в с. Покотилівка Харківського району Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє її представник ОСОБА_2, звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, що є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, яким в остаточних вимогах просила визнати неправомірними дії щодо встановлення пенсії за віком в розмірі 1165,60 гривень, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі з 16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року.

В обґрунтування позову зазначила, що в період з 16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року працювала в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, про що надала необхідні відомості управлінню Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області. Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області їй безпідставно зменшено розмір пенсії внаслідок відмови від зарахування до загального трудового стажу періоду роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в полуторному розмірі, про що їй стало відомо із листа відповідача від 09 листопада 2015 року.

Дії відповідача вважає протиправними та такими, що суперечать нормам пенсійного законодавства, оскільки нею на підтвердження права на пільгову пенсію було надано копію трудової книжки та довідку комбінату «Братськзалізобетон», яка уточнює особливий характер роботи та умов праці в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано відповідний трудовий договір чи довідку, що уточнює особливий характер роботи та умов праці в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Надані позивачем довідка та трудова книжка не містить відомостей про укладання ОСОБА_1 строкового трудового договору та поширення на неї пільг з кратного обчислення стажу за роботу у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них.

Суд, вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з даними трудової книжки позивач працювала з 16 липня 1966 року по 05 жовтня 1967 року діловодом народного суду Н.-Ілімського району Іркутської області, з 06 жовтня1967 року по 10 червня 1968 року в виконкомі Железногорсько-Ілімської міської ради депутатів трудящих Н.-Ілімського району Іркутської області, з 17 червня 1968 року по 21 серпня 19968 року прийнята учнем стрілочника Коршуниха-Ангарської Східно- Сибірської залізниці, з 21 серпня 1968 року по 31 березня 1969 року призначена оператором техніком Коршуниха-Ангарської Східно Сибірської залізниці, з 21 березня1969 року переведена розпорядженням начальника «СМУ-2УСГС», з 24 березня 196 року по 05 червня 1978 року працювала в «СМУ-2УСГС» робочою, з 06 червня 1978 року по 20 лютого 1990 року працювала на комбінаті «Братськжелезобетон».

Згідно довідки заводу железобетоних виробів № 2 комбінату «Братськжелезобетон» від 30 січня 1990 року ОСОБА_1 з 16 липня 1966 року по 20 лютого 1990 року працювала в Н.-Ілімськом, У.-Ілімськом та Братських районах Іркутської області, які згідно ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 листопада 1967 року, ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 03 січня1983 року вважаються місцевостями, що прирівняні до районів Крайньої Півночі.

За архівною довідкою архівного відділу адміністрації м. Братськ Іркутської області № А-11971 від 24 грудня 2015 року в документах по особовому складу управління будівництва промислових та сільськогосподарських споруд управління «Братськгекбуд» м. Братська Іркутської області маються накази № 55-к від 08 травня 1969 року про прийняття на роботу з 24 березня 1969 року ОСОБА_5 в СМУ-2УСГС; № 39-к від 02 червня 1978 року про звільнення з роботи з 05 червня 1978 року ОСОБА_6 Управління будівництва промислових та сільськогосподарських споруд управління «Братськгекбуд» в період з 24 березня1969 року по 05 червня 1978 року розташовувалося на території Братського району Іркутської області, який на підставі ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 в редакції ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 листопада 1967 року № 1029, від 03 січня 1983 року № 12 віднесений до місцевостей, що прирівняні до районів Крайньої Півночі. ОСОБА_6 дійсно користувалася всіма лгьотами, що передбачені Наказом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року з доповненнями від 30 червня 1962 року. Трудовий договір ОСОБА_6 не зберігся у звязку з ліквідацією підприємства.

Відповідно до архівної довідки архівного відділу адміністрації м. Братськ Іркутської області № А-11970 від 24 грудня 2015 року в документах по особовому складу комбінату «Братськжелезобетон» м. Братська Іркутської області маються накази № 118-к від 06 червня 1978 року про прийняття на роботу з 06 червня 1978 року ОСОБА_6 в цех № 1, № 28 л/с від 23 лютого 1990 року про звільнення з роботи з 20 лютого 1990 року ОСОБА_1 Комбінат «Братськжелезобетон» ДПО «Братськгесбуд» м. Братська Іркутської області в період з 06 червня 1978 року по 20 лютого 1990 року розташовувалося на території Братського району Іркутської області, який на підставі ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 в редакції ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 листопада 1967 року № 1029, від 03 січня 1983 року № 12 віднесений до місцевостей, що прирівняні до районів Крайньої Півночі. ОСОБА_1 дійсно користувалася всіма льотами, що передбачені Наказом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року з доповненнями від 30 червня 1962 року. Трудовий договір ОСОБА_1 не зберігся у звязку з ліквідацією підприємства.

Судом також встановлено, що позивач отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, з матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу нарахована без врахування трудового стажу за час роботи в місцевостях, що прирівняні до районів Крайньої Півночі з 16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року в півторакратному розмірі із розрахунку: один рік роботи за один рік і шість місяців, що, над думку позивача, суперечить Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За перерахунком пенсії позивач звернулася до органу Пенсійного фонду.

Розпорядження Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області № б/н на перерахунок пенсії з 01 вересня 2015 року, розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку склав 1165,60 гривень.

Листом від 09 листопада 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Харківському району Харківської області повідомило позивача про виявлення помилки у підрахунку стажу, а саме періоди з 16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року зараховані з урахуванням кратності 1,5, у звязку із чим проведений перерахунок, після якого пенсія позивача склала 1165,60 гривень.

За приписами п.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п.5 розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

У відповідності до п. 3 постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років».

Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету ОСОБА_4 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної ОСОБА_7 професійних спілок від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №530/п-28 від 16 грудня 1967 року, період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної ОСОБА_7 СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Законодавство визначає достатнім надання одного з таких документів: «трудової книжки, або письмового трудового договору чи довідки, де був зазначений період такої роботи». Для здійснення пільгового обчислення стажу роботи, надання письмового договору не є обов'язковим. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Крім того, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи вищевказані норми та надані до суду документи, суд вважає, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півторакратному розмірі за період її роботи з16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року, оскільки з наданих нею документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що вона, працюючи в місцевостях, що прирівняні до районів Крайньої Півночі, користувалась пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної ради СРСР від 10 лютого 1960 року. Відповідачем безпідставно було відмовлено позивачеві у пільговому розрахунку стажу.

Що стосується вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними, то суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За частиною 5 статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Згідно п. 4.3 ОСОБА_4 правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, дії щодо перерахунку або відмови у здійсненні перерахунку пенсії є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Виключно результат реалізації повноваження територіального органу Пенсійного фонду (а саме - рішення про перерахунок пенсії або відмову у здійсненні такого перерахунку), а не процес реалізації його повноважень (як то дії щодо відмови у здійсненні перерахунку) безпосередньо впливає на права та обов'язки позивача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку позивачем обрано неналежний способу захисту порушеного права в цій частині, а тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, виходить за межі позовних вимог та скасовує розпорядження Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області № б/н на перерахунок пенсії з 01 вересня 2015 року, за яким розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку складає 1165,60 гривень.

Керуючись ст. 2,7,8,9, 158,159,160,161,162,163,254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області № б/н на перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2015 року, за яким розмір пенсії після перерахунку складає 1165,60 гривень.

Зобов'язати Харківське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період її роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 16 липня 1966 року по 10 червня 1968 року та з 24 березня 1969 року по 20 лютого 1990 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, і здійснити перерахунок призначеної пенсії.

ОСОБА_4 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк дня отримання копії постанови.

Суддя - І.В. Березовська