Справа № 738/2875/14-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м. Київ К/800/13790/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, починаючи з лютого 2010 року; визнання протиправними дій відповідача щодо виплати пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, починаючи з лютого 2010 року.

Позовні вимоги мотивовано протиправною бездіяльністю Пенсійного фонду, яка полягає у невиплаті позивачу пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, починаючи з лютого 2010 року.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення суду та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 2009 року отримувала пенсію по інвалідності 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 22.07.2009 НОМЕР_1.

05 червня 2009 року при первинному огляді ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 29 травня 2009 року, причина інвалідності - загальне захворювання. Інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується довідкою МСЕ-ЧНВ №163405.

З експертного висновку від 03.12.2009 №156 Обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії стосовно ОСОБА_2 слідує, що наявне захворювання відповідає «Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» (наказ МОЗ України від 17.05.1997 №150). Захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

05 січня 2010 року при повторному огляді позивачу встановлено третя група інвалідності безстроково, причина інвалідності захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджується витягом із акту огляду у МСЕК до довідки Сер. МСЕ-ЧНВ №339089.

На підставі зазначених висновків, ОСОБА_2 видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_2 від 28.01.2010.

29 лютого 2012 року Чернігівська обласна спеціалізована лікарсько-консультативна комісія для дорослих по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС вирішила скасувати попереднє рішення про причинний зв'язок захворювання на рак щитоподібної залози ОСОБА_2

Центральна міжвідомча експертна комісія на засіданні від 05 березня 2013 року розглянувши звернення ОСОБА_2 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, дійшла висновку, що захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Зокрема, ОСОБА_2 повідомлено листом начальника управління праці та соціального захисту населення Менської РДА Чернігівської області від 04 червня 2013 року, про те, що 27 травня 2013 року відбулось засідання комісії із встановлення статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на якому розглядалась її справа щодо визнання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Надано інформацію про те, що до категорії 1 відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Після досягнення повноліття встановлення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених статтею 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки у дитячому віці заявниці не було встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи та враховуючи роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 19.04.2013, Комісією прийнято рішення відкласти розгляд справи до врегулювання даного питання на державному рівні.

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА від 12.09.2014 №004267 убачається, що при повторному огляді інваліда, позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково з 26 березня 2013 року, причина інвалідності захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Не погоджуючись з протиправними діями відповідача, позивач неодноразово зверталась до суду з вимогами про визнання дій відповідача неправомірними, що підтверджується постановою Менського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2011 року, якою: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду нанесену здоров'ю, як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС -неправомірними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі не менше 6-ти мінімальних розмірів пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статей 49, 50, 53, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку прожиткового мінімуму, який встановлено статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 17.07.2010 року по день розгляду справи - 31.01.2011 року, з урахуванням зміни розміру мінімальної пенсії та раніш виплачених сум.

Також, постановою Менського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2011 року визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю постраждалій в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 3 групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Менському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_2, як постраждалій в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи державної пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до вимог статті 50 цього Закону у розмірі 50 %, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування « з 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням раніше здійсненних виплат.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року визнано протиправними та скасовано рішення Обласної комісії із встановленням статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Чернігівській обласній державній адміністрації від 21 травня 2012 року, протокол №5, в частині вилучення у ОСОБА_2 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та вкладки до посвідчення категорії 1. Визнано протиправним та скасовано рішення Обласної комісії із встановлення статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Чернігівській обласній державній адміністрації від 27 травня 2013 року, протокол №5, в частині відкладення розгляду справи ОСОБА_2, щодо надання їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, до врегулювання питання на державному рівні. Визнано протиправним та скасовано рішення Обласної комісії із встановленням статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Чернігівській обласній державній адміністрації від 27 вересня 2013 року, протокол №9, в частині відмови ОСОБА_2 у видачі посвідчення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та вкладки до посвідчення категорії 1. Зобов'язано Обласну комісію із встановлення статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Чернігівській обласній державній адміністрації повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказуючи, що зазначеними судовими рішеннями підтверджено її право на отримання пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок аварії на ЧАЕС, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, починаючи з лютого 2010 року, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, та не допускав бездіяльності в частині здійснення позивачу пенсійних виплат.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; 6) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком.

За змістом статті 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до протоколу від 06.07.2009 № 306673 ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, група інвалідності ІІІ, період встановлення інвалідності - довічно, підстава МСЕ-ЧНВ №163405 від 05 червня 2009 року.

Розпорядженням відповідача від 08.02.2010 № 06.07.2009 ОСОБА_2 перераховано пенсію, дата перерахунку 05 січня 2010 року попереднього 24 червня 2009 року. Вид перерахунку - перерахування через перехід з виду на вид. Причина інвалідності - захворювання внаслідок аварії ЧАЕС, підстава МСЕ-ЧНВ №339089 від 05 січня 2010 року.

Розпорядженням відповідача від 24.05.2012 №138426 ОСОБА_2 перераховано пенсію з 29 лютого 2012 року. Вид перерахунку - перехід з виду на вид. Причина інвалідності - загальне захворювання.

Розпорядженням відповідача від 23.05.2014 № 138426 управління Пенсійного фонду України в Менському районі ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії через зміну надбавки. Причина інвалідності - захворювання внаслідок аварії ЧАЕС.

Розпорядженням відповідача від 14.10.2014 № 138426 ОСОБА_2 перераховано пенсію з 10 жовтня 2014 року. Вид перерахунку - перехід з виду на вид, на підставі МСЕК АВА №004267 від 12 вересня 2014 року. Причина інвалідності - захворювання внаслідок аварії ЧАЕС.

Під час судового розгляду у судах попередніх інстанцій встановлено, що перерахунок пенсії позивача здійснювався Пенсійним органом відповідно поданих позивачем заяв та на підставі довідок і висновків медико-соціальної експертної комісії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, та не допускав бездіяльності в частині здійснення позивачу пенсійних виплат.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: