Справа № 203/4540/15-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4540/15-а
Провадження № 11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Науменко А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про визнання незаконними дій по відмові у реєстрації безробітного та неприйнятті документів, визнання днем звернення для реєстрації безробітного 19 лютого 2015 року, визнання перерви страхового стажу з поважних причин та зобовязання здійснити перерахунок та виплату допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач предявив через суд зазначений позов до відповідача на предмет захисту права на матеріальне забезпечення на випадок безробіття з тих підстав, що він з 16 листопада 2012 року по 09 лютого 2015 року працював в ПрАТ «Балаклавське рудоуправління ім. О.М.Горького» (м. Севастополь АР Крим), яке з 01 березня 2014 року перестало сплачувати єдиний соціальний внесок в державні органи України у звязку з тимчасовою окупацією АР Крим та через складну політичну і воєнну ситуацію він зміг виїхати до м. Дніпропетровська лише у лютому 2015 року, однак 14 лютого 2015 року на шляху до м. Дніпропетровська в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у нього з автомобіля викрали усі документи, в тому числі, трудову книжку, військовий квиток, закордонний паспорт, що в подальшому 19 лютого 2015 року стало підставою для відмови відповідача у реєстрації його як безробітного через ненадання оригіналу трудової книжки, не зважаючи на представлену завірену підприємством копію трудової книжки, та, зареєструвавши його лише 09 квітня 2015 року після предявлення дублікату трудової книжки, відповідач лише 16 квітня 2015 року призначив допомогу по безробіттю в мінімальному розмірі, що не відповідає ні трудовому стажу, ні роботі, ні заробітній платі, та відмовив листом від 08 липня 2015 року у перерахунку з посиланням на відсутність підстав за ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому позивач просив суд визнати дії Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська по відмові у реєстрації 19 лютого 2015 року його як безробітного, неприйняття документів та призначенням неналежної допомоги по безробіттю незаконними; визнати днем звернення до Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для реєстрації його як безробітного 19 лютого 2015 року; визнати перерву страхового стажу з 01 березня 2014 року по 09 лютого 2015 року з поважних причин; зобовязати Кіровський РЦЗ здійснити позивачу перерахунок та виплату допомоги по безробіттю з 19 лютого 2015 року з урахуванням поважних причин у перерві страхового стажу, розміру заробітної плати та підстави звільнення, даних Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, заперечуючи тим, що позивач 19 лютого 2015 року не пред'явив оригіналу трудової книжки, як то передбачено Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, та був зареєстрований як безробітний в термін, який перевищує місяць з дати звільнення - 09 лютого 2015 року та єдиний соціальний внесок не сплачувався з березня 2014 року по 09 квітня 2015 року, тому допомога по безробіттю призначена без урахування страхового стажу згідно з вказаним Порядком, ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України "Про зайнятість населення", тому просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював в ПрАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (м. Севастополь) до 09 лютого 2015 року, коли був звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою, долученою до матеріалів справи в копії (а.с.7-11).

Під час переїзду з тимчасово окупованої території АР Крим на територію України 14 лютого 2015 року у позивача у м. Запоріжжі з автомобіля марки ВАЗ 2110, днз АЕ 9305 ВТ, викрадені оригінали документів: трудової книжки, закордонного паспорту, військового квитку, про що свідчить його заява до Орджонікідзевського райвідділу міліції у м. Запоріжжі від 16 лютого 2015 року, талон-повідомлення від 16 лютого 2015 року та довідка Хортицького відділу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про відшукання та повернення викрадених документів заявнику наприкінці квітня 2015 року (а.с.13, 14, 15).

09 квітня 2015 року позивач письмово звернувся до відповідача та подав оригінал трудової книжки та інші документи, встановлені Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20 березня 2013 року.

Наказом відповідача №Н150409 від 09 квітня 2015 року позивачу надано статус безробітного та наказом №Н150416 від 16 квітня 2015 року позивачу призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі без урахування страхового стажу (а.с.55).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості врегульована Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20 березня 2013 року.

Абзацами 3, 7 пункту 3 вказаного Порядку передбачено, що реєстрація осіб проводиться за умови предявлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту.

Особа, яка втратила трудову книжку, предявляє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи або цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує період зайнятості такої особи.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України Про зайнятість населення, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики (наказом №270 від 16 травня 2013 року, що діяв на час спірних правовідносин), у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону.

Відповідно до пп.1 п.7 вказаного Порядку відсутність на дату звернення до центру зайнятості документів, зазначених у пунктах 3 і 4 цього Порядку є підставою для відмови у наданні статусу безробітного.

Таким чином, законодавець пов'язує обставини звернення за допомогою по безробіттю виключно з письмовою заявою поданою за затвердженою формою, а не з усним зверненням чи у інший спосіб, що не вважається зверненням і не тягне юридичні наслідки у вигляді прийняття рішення про надання статусу безробітного, призначення допомоги або відмову у призначенні такої допомоги. Разом з тим, позивач 19 лютого 2015 року такої письмової заяви не подавав, звернувшись до відповідача усно, не маючи перешкод до письмово подання відповідної заяви, тому зареєстрований у системі обліку безробітних бути не міг.

При цьому, неподання оригіналу трудової книжки або дублікату трудової книжки чи довідки архівної установи про прийняття та звільнення з роботи або цивільно-правового договору чи документу, який підтверджує період зайнятості такої особи, є підставою згідно пп.1 п.7 вказаного вище Порядку для відмови у наданні статусу безробітного.

За встановлених обставин, позовні вимоги про визнання дій відповідача по відмові у реєстрації 19 лютого 2015 року позивача як безробітного, неприйняття документів та непризначення допомоги по безробіттю, визнання днем звернення до відповідача за реєстрацією як безробітного 19 лютого 2015 року - задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 22 Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, передбачено право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є: навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання; строкова військова служба; здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду; періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, що за даними Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску; інші поважні причини, передбачені законодавством України.

З аналізу даної норми належить дійти висновку, що право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу за наявності поважних причин лише у разі звернення за такою допомогою з відповідною заявою до центру зайнятості не пізніше місяця після закінчення перерви.

При цьому, даний закон не передбачає можливість продовження чи поновлення такого місячного строку на звернення.

Як встановлено судом, відповідачем за результатами обміну з Державним реєстром загальнообов'язкового державного соціального страхування отримана інформація про відсутність даних про нараховану заробітну плату та сплату єдиного соціального внеску за період з березня 2014 року по 09 квітня 2015 року на ПрАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (а.с.57-61).

Після звільнення 09 лютого 2015 року позивач письмово за встановленою формою звернувся з заявою про отримання допомоги по безробіттю лише 19 квітня 2015 року, тобто з пропуском місячного строку після звільнення з ПрАТ "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького".

При цьому, період перерви страхового стажу позивача з березня 2014 року по день звільнення - 09 лютого 2015 року в силу ч.1 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" вважається з поважних причин та відповідачем ці обставини не оспорювались, тому не підлягають додатково визнанню судом перервою з поважних причин.

Проте, зважаючи на те, що місячний строк для звернення за допомогою по безробіттю після закінчення перерви страхового стажу позивачем пропущений, відповідачем правомірно призначена така допомога у мінімальному розмірі згідно зі ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а відтак, підстави для перерахунку допомоги по безробіттю позивачу з урахуванням розміру заробітної плати, підстави звільнення, відсутні, у зв'язку з чим вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про визнання незаконними дій по відмові у реєстрації безробітного та неприйнятті документів, визнання днем звернення для реєстрації безробітного 19 лютого 2015 року, визнання перерви страхового стажу з поважних причин та зобовязання здійснити перерахунок та виплату допомоги по безробіттю відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська заінтересованими особами, а так само прокурором, апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Головуючий О.В. Колесніченко