Справа № 0870/2282/12
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2016 рокусправа № 0870/2282/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2016р. у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, за участі Прокуратури Запорізької області, про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» звернулось з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011 № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2 квартал 2011 на суму 83225172 грн., та податкового повідомлення-рішення від 20.01.2012 № , яким визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток у сумі 28398675 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2016р. позов задоволено частково.

Суд постановив визнати протиправним та скасувати прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі податкове повідомлення-рішення форми «П» від 07.11.2011 № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2012 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 3644477 (три мільйони шістсот сорок чотири тисячі чотириста сімдесят сім) грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позов у цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано вимоги ст. 159 Податкового кодексу України з урахуванням особливостей підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень ПК України та те, що рішенням господарського суду, яким стягнуто з ТОВ «ЗТМК» заборгованість за спожиту електричну енергію, сума заборгованості була розстрочена на 24 місяці, шляхом сплати суми заборгованості щомісячно рівними частинами, чим і було визначено нові конкретні строки сплати кожної частини боргу.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що при розстроченні судом виконання рішення, на 30-й календарний день від прийняття рішення (дати набрання законної сили) у боржника відсутня сума непогашеної заборгованості (її частини), оскільки діють нові терміни сплати, визначені судом.

Крім того, зазначено, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину стосовно подвійного віднесення до складу витрат у сумі 3 322 481грн., що ця помилка за 2 квартал 2011р. була виправлена у декларації з податку на прибуток за другий-третій квартал 2011р.

Відповідачем також була подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати в частині задоволення позовних вимог, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано вимоги п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України та п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, не взято до уваги те, що розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011року повинно здійснюватись з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку саме за перший квартал 2011року, без врахування будь-яких інших звітних періодів.

Представник позивача апеляційну скаргу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» підтримав, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник відповідача апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС підтримав, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував. Додатково пояснив, що відповідачем невірно розраховано суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в оскарженому податковому повідомленні-рішенні.

Прокурор просив апеляційну скаргу відповідача задовольнити, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки №227/08-08/00194731 від 24.10.2011, відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення форми «П» від 07.11.2011 № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за другий квартал 2011 року у розмірі 83 225 172 грн., та податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 07.11.2011 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 28 398 675 грн. і застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 грн.

За результатами здійсненого позивачем адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової адміністрації в Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги від 20.01.2012 № 266/10/25-02 податкове повідомлення-рішення форми "П" від 07.11.2011 № залишено без змін, податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 07.11.2011 № скасовано в частині 1грн. штрафної санкції, у зв'язку з чим відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2012 № .

Актом перевірки було встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.12.1 пункту 138.12, підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, пункту 150.1 статті 150, підпункту 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України, пунктів 3,5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2 квартал 2011 рік у сумі 83 225 172 грн. та занижено податок на прибуток за 2 квартал 2011 року у сумі 28 398 675 грн.

Як зазначено в акті перевірки, вказане порушення обумовлено тим, що:

- при визначенні бази оподаткування з включенням від'ємного значення об'єкту оподаткування 2010 року, що увійшло до першого кварталу 2011 року, завищено інші витрати (рядок 06 Податкової декларації) у сумі 99 070 723 грн. та відповідно завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (рядок 04 Податкової декларації)(порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, пункту 150.1 статті 150, підпункту 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України, пункт 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України);

- занижено суму коригування витрат в розмірі 55 77 690 грн. (відповідно занижено інші витрати звичайної операційної діяльності та інші операційні витрати (рядок 06.5 Податкової декларації) та занижено суму коригування доходів у розмірі 109 882 156 грн. (відповідно занижено інші доходи (рядок 03 Податкової декларації) внаслідок не збільшення доходу на суму непогашеної заборгованості, визнану судом (порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, підпункту 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України, пункту 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України);

- завищено інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати (рядок 06.5 Податкової декларації) у сумі 3 322 481 грн., яка була вдруге віднесена на інші операційні витрати господарської діяльності, до яких розділом ІІІ Податкового кодексу України прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат (порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України)

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не містить заборони на врахування у 2011 році збитків, які виникли до 01.01.2011, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

За висновками суду першої інстанції, викладені в акті перевірки висновки про порушення позивачем вимог абзацу другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України є необґрунтованими, а прийняті на його підставі податкове повідомлення-рішення форми «П» від 07.11.2011 № про зменшення позивачу суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 83225172 грн., а також податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2012 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 3644477 грн. є такими, що прийняті протиправно.

Щодо решти позовних вимог, то судом першої інстанції було зазначено, що враховуючи те, що позивачем не здійснено в 2 кварталі 2011 року збільшення доходу на суму непогашеної заборгованості, яка стягнута за рішенням суду від 16.05.2011, суд приходить до висновку про порушення позивачем підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, підпункту 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України, пункту 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, у зв'язку з чим податкові зобов'язання з податку на прибуток у сумі 23 990 027 грн. визначені правомірно, та податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2012 № в цій частини не підлягає скасуванню.

Також судом першої інстанції було зазначено, що включення суми 3322481 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вдруге до рядка 06.5.37 Додатку ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток підтверджується розшифровкою інших витрат до Податкової декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011, який надавався позивачем, а також листом ДП «ЗТМК» від 26.09.2011 № 11/13-3491, а відтак визначення податкових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 764 171 грн. у зв'язку із допущенним порушенням підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України є правомірним, та податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2012 № в частині визначення цього зобов'язання також не підлягає скасуванню.

Щодо апеляційної скарги відповідача, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містить заборони на врахування у 2011 році збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення. Тобто, обмеження складу витрат, що мають бути враховані у ІІ кварталі 2011 року пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містить.

Щодо апеляційної скарги позивача, то колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до наданого ДП «ЗТМК» Додатку СБ до рядка 03.11 Додатка ІД та рядка 06.5.24 Додатка ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року, підприємством здійснено коригування суми витрат в розмірі «-5577690 грн.».

Коригування здійснено у зв'язку з невиконанням умов Договору від 01.07.2000 № 76/199, укладеного з ВАТ «Запоріжжяобленерго», у якому позивач є покупцем електроенергії, відповідно до положень підпунктів 159.1.1 та 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України та згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.05.2011 у справі № 19/5009/1481/11.

Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011 у справі № 19/5009/1481/11 позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено частково, стягнуто з ДП «ЗТМК» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» 109 882 156 грн. 44коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 3 213 604 грн. 40 коп. інфляційних витрат, 830 752 грн. 69 коп. - три відсотка річних, 624 503 грн. 72 коп. пені, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 25 500 грн. державного мита.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.05.2011 у справі № 19/5009/1481/11 розстрочене виконання рішення суду на 24 місяці шляхом сплати суми заборгованості щомісячно рівними частинам починаючи з червня 2011 року по лютий 2012 року у розмірі 4 746 938 грн. 07 коп., з березня 2012 року по травень 2013 року у розмірі 4 746 938 грн. 06 коп.

Підпунктом 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час виникненні спірних правовідносин, було визначено, що платник податку - покупець зобов'язаний зменшити витрати на вартість заборгованості, визнану судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 159.1.3 пункту 159.1 цієї ж статті повідомлення про зменшення доходу або витрат з посиланням на положення підпунктів 159.1.1 та/або 159.1.2 цього пункту платник податку - продавець або покупець надає органу державної податкової служби разом з декларацією за звітний податковий період та копіями документів, які підтверджують наявність заборгованості (договорами купівлі-продажу, рішеннями суду тощо).

Згідно з пунктом 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, норми пункту 159.1 статті 159 цього Кодексу не поширюються на заборгованість, що виникла у зв'язку із затримкою в оплаті товарів, виконаних робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо стягнення таких боргів здійснювалися до набрання чинності розділом III цього Кодексу. З метою оподаткування відображення в обліку продавця та покупця такої заборгованості здійснюється до повного погашення чи визнання такої заборгованості безнадійною у такому порядку:

порядок урегулювання сумнівної заборгованості, щодо якої заходи із стягнення розпочато до набрання чинності розділом III цього Кодексу.

платник податку - покупець зобов'язаний збільшити доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій:

а) або 90-й календарний день з дня граничного строку погашення такої заборгованості (її частини), передбаченого договором, або визнаної претензією;

б) або 30-й календарний день від дня ухвалення рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Строки, визначені абзацом «а» цього пункту, поширюються також на випадки, коли покупець не надав відповіді на претензію, надіслану продавцем, у строки, визначені законом.

Строки, визначені абзацом «б» цього пункту, застосовуються незалежно від того, розпочав державний виконавець або особа, прирівняна до нього згідно із законом, заходи з примусового стягнення боргу чи ні.

Зазначене в цьому підпункті збільшення доходу покупця не здійснюється стосовно заборгованості (її частини), яка погашається таким покупцем до настання строків, визначених абзацами «а» чи «б» цього підпункту.

Якщо у наступних податкових періодах покупець погашає суму визнаної заборгованості або її частину (самостійно чи за процедурою примусового стягнення), такий покупець збільшує витрати на суму такої заборгованості (її частини) за наслідками податкового періоду, на який припадає таке погашення.

Зі змісту рішення Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011 у справі № 19/5009/1481/11, судом першої інстанції було вірно встановлено, що заходи стягнення заборгованості розпочато до набрання чинності розділом III Податкового кодексу України.

Вірними є висновки суду першої інстанції про те, що позивачем протиправно не здійснено в 2 кварталі 2011 року збільшення доходу на суму непогашеної заборгованості, яка стягнута за рішенням суду від 16.05.2011.

Доводи апеляційної скарги позивача колегія суддів вважає помилковими, оскільки судом першої інстанції було вірно зазначено, що відповідно до положень пункту 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, з погашенням заборгованості законодавство пов'язує обов'язок платника податків збільшити витрати на суму такої заборгованості (її частини) за наслідками податкового періоду, на який припадає таке погашення, а не збільшити доход.

Щодо включення суми 3 322 481 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вдруге до рядка 06.5.37 Додатку ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток, то судом першої інстанції також вірно було встановлено, що зазначене порушення було виявлено під час проведення у період з 18.10.2011 по 24.10.2011 документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої перше податкове повідомлення-рішення про визначення зобов'язань з податку на прибуток прийнято 07.11.2011, при цьому, податкова декларація з податку на прибуток за другий-третій квартал 2011 подана 09.11.2011.

Таким чином, в даному випадку відсутнє самостійне виявлення помилки, як це передбачено ст. 50 Податкового кодексу України.

Щодо доводів представника позивача стосовно суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в оскарженому податковому повідомленні-рішенні, то вони також є помилковими.

Матеріали справи містять розрахунок сум податкових повідомлень-рішень, оскаржених в цій справі (а.с.18 том 2).

З зазначеного розрахунку вбачається, що він зроблений у відповідності до ставок податку, передбачених п. 151.1 ст. 151 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у урахуванням пункту 10 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Оскільки ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 було відстрочено Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2016р. у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС судовий збір в сумі 2 360грн. 60 коп. (дві тисічі триста шістдесят гривень 60 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, рахунок отримувача 1004, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274, код банку отримувача 805012, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, код класифікації доходу бюджету 22030101).

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров