Справа № 824/5/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/5/16-а

12 год. 42 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

суддів Спіжавки Г.Г.,

Левицького В.К.

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представників позивача Мельник С.Г., Кривохижого О.В., Склярова І.В., Онуфрій І.М.,

представника відповідача Деяк М.М.,

представник третьої особи не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ "Чернівціавтотранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції" №396 від 13.10.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.09.2015 року відповідачем видано наказ №379 "Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій", яким створено комісію для здійснення додаткового обстеження автостанцій, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс", а саме: "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а; "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250 (далі - автостанції). Вважаючи наказ №379 "Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій" протиправним, позивач направив на адресу Кабінету Міністрів України лист з проханням про його скасування. У вказаному листі зазначив, що у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік проводяться контролюючим органом виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання або за рішенням суду згідно з вимогами КПК України. Також, позивач повідомив, що він не ввозить на митну територію України, не виробляє та не реалізовує підакцизні товари, не є платником єдиного податку другої та третьої груп, щодо яких вищевказане обмеження не поширюється. Однак, незважаючи на подану заяву на адресу Кабінету Міністрів України, 05.10.2015 року відповідачем було проведено перевірку автостанцій.

Позивач зазначає, що надалі із неофіційних джерел йому стало відомо, що відповідачем видано спірний Наказ №396 від 13.10.2015 року про анулювання свідоцтва про атестацію автостанцій та виключення з переліку атестованих автостанцій. Позивач вважає такий наказ безпідставним та таким, що підлягаю скасуванню.

Так, позивач зазначив, що 30.11.2011 року його було атестовано та включено до відповідного переліку автостанції. Під час атестації комісією було перевірено відповідність автостанцій вимогам, що відповідають певному класу. Строк дії свідоцтв про атестацію автостанцій - 5 років (до 29.11.2016 року). Крім того, позивач зазначає, що 26.11.2013 року та 25.04.2014 року Управлінням Укртрансінспекції в Чернівецькій області були здійснені перевірки діяльності автостанцій, які належать позивачу, за результатами яких було надано приписи щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Порушення, які стали підставою для видачі наказу №396 від 13.10.2015 року, що стали підставою для анулювання Свідоцтва про атестацію автостанцій не було. Таким чином, позивач вказує на відповідність автостанцій, які належать TOB «Чернівціавтотранс» вимогам, які висувались до автостанції вказаного класу на час отримання свідоцтва в 2011 році.

Також позивач зазначив, що внесення змін вимог до автостанцій, що мали місце після 2013 року не є підставою для проведення додаткових перевірок та застосування даних вимог до вже атестованих об'єктів інфраструктури. Позивач звертає увагу суду на те, що з набранням чинності наказу Міністерства інфраструктури України №932 "Про затвердження Змін до Порядку регулювання діяльності автостанцій" 12.02.2014 року виникло питання чи мають бути приведені автостанції, які отримали свідоцтво про атестацію раніше, до нових вимог щодо облаштування громадських вбиралень, кас та входів на автостанцію, зручних для користування особами з обмеженими фізичними можливостями. Не зрозумілим для позивача є питання про те, як бути з тими автостанціями, що на час початку роботи і на час проведення атестації у 2011 році відповідали вимогам, які висувались до споруд такого призначення.

Окрім того, позивач вказує на безпідставність проведення перевірки щодо виявлених порушень до спливу терміну дії свідоцтва про атестацію автостанцій, а саме до 29 листопада 2016 року. Також позивач зазначає, що відповідач в порушення положень законодавства за результатами заходу державного нагляду до адміністративного суду не звернувся, припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень не склав. Натомість відповідач безпідставно анулював свідоцтво атестації трьох автостанцій, які належать позивачу.

Стосовно направлення на перевірку Управління Укртрансінспекцїі у Чернівецькій області №17372 від 02.10.2015 року, яким передбачалось утворення комісії для здійснення обстеження автостанцій на підставі наказу №379 від 24.09.2015 року, позивач зазначив, що воно не відповідає вимог законодавства, оскільки в ньому відсутня будь-яка інформація про предмет перевірки.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Відповідач зазначає, що на адресу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті надійшов лист Чернівецької міської ради про надходження чисельних звернень та скарг мешканців і гостей м. Чернівці, щодо неналежної якості послуг, які надаються на діючих автостанціях у місті Чернівцях.

На виконання норм законодавства та на підставі листа Чернівецької міської ради відповідачем винесено наказ №379 "Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій" та проведення даного обстеження у термін з 05.10.2015 року по 06.10.2015 року. У визначені терміни, комісією було проведено додаткові обстеження автостанцій за результатами яких були оформленні Протоколи обстеження автостанцій, якими встановлено, що автостанції не відповідають вимогам чинного законодавства. 13.10.2015 року відповідачем було підписано наказ №396 щодо анулювання свідоцтва про атестацію автостанцій та виключення з переліку атестованих автостанцій наступні автостанції, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс", а саме: "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а; "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250.

Відповідач зазначає, що норми законодавства щодо заборони перевірки у 2015-2016 роках стосуються перевірок проведених лише посадовими особами ДФС України. Вперше обмеження на проведення інспекцій було запроваджене 13.08.2014 року до кінця року, а 28.12.2015 р. продовжено дію мораторію до 30.06.2015 року. В липні 2015 року на сесії Верховної Ради України розглядався законопроект про продовження мораторії до кінця 2016 року, але даний законопроект був відправлений в профільний комітет для доопрацювання. Виходячи із зазначеного відповідач вважає, що наказ Укртрансінспекції від 24.09.2015 року № 379 не суперечить вимог закону.

На думку відповідача, твердження про те, що з наказом від 13.10.2015 року № 396 про анулювання свідоцтва про атестацію автостанцій та виключення з переліку атестованих автостанцій позивач ознайомився із неофіційних джерел, не відповідають дійсності, оскільки листом від 21.10.2015 року за № 1712/11/16-15 дана інформація була направлена на адресу TOB «Чернівціавтотранс». Також відповідач зазначив, що додаткове обстеження автостанції ТОВ "Чернівціавтотранс" було проведено на підставі надходження інформації від органу місцевого самоврядування - Чернівецької міської ради.

Стосовно тверджень про порушення відповідачем положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", останній зазначив, що виходячи із норм Закону України "Про адміністративні послуги" видача свідоцтв про атестацію є адміністративною послугою, а тому дії щодо нього не підпадають під вказаний закон.

Враховуючи зазначене відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а наказ "Про анулювання свідоцтва про атестацію автостанції" №396 від 13.10.2015 року є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва Серії А01 №176056, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" (ідентифікаційний код 05661289) з 30.06.2009 року зареєстроване Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, як юридична особа (а.с. 14).

Згідно Свідоцтв про атестацію автостанції від 30.11.2011 р. автостанції: АС-1 - вул. Головна; АС-2 - вул. Фастівська; АС-3 - вул. Галицький шлях; АС "Добробут" - вул. Калинівська, 13Б; АС-5 - вул. Руська, що належать позивачу, атестовані та відповідають 4-ому та 3-ому класу. Строк дії зазначених свідоцтв зазначено з 30.11.2011 р. по 29.11.2016 р. (а.с. 15-17).

09.07.2015 року Чернівецькою міською радою надіслано на адресу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті лист за №01/02-05/1784, в якому зазначалось, що у зв'язку з чисельними звернення мешканців і гостей міста, скаргами щодо якості послуг, які надаються на діючих автостанціях у місті Чернівцях та широким суспільним резонансом, який виник із-за незадовільного обслуговування пасажирів на автостанціях міста, просила провести перевірку всіх діючих на території міста автостанцій щодо відповідності умовам функціонування останніх, як суб'єктів надання автостанційних послуг та відповідності цих автостанцій отриманим свідоцтвам, а саме: АС-1 - вул. Головна; АС-2 - вул. Фастівська; АС-3 - вул. Галицький шлях; АС "Добробут" - вул. Калинівська, 13Б; АС-5 - вул. Руська (а.с. 13).

В матеріалах справи міститься копія електронного листа громадянки ОСОБА_8 до Чернівецького міського голови Каспрука О.П. щодо незадовільного стану автостанції "№ 5 у м. Чернівці". Лист ТОВ " Чернівціавтотранс" із додатками до секретаря виконавчого комітету Чернівецької міської ради ОСОБА_10 про спростування інформації щодо наявності у громадянки ОСОБА_8 претензій до автостанції " №5 у м. Чернівці". (а.с. 169-171).

Відповідачем 24.09.2015 року видано наказ №379 "Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій", яким створено комісію для здійснення додаткового обстеження автостанцій, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс", а саме: "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а та "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250. (а.с. 18).

На підставі направлення на перевірку №017372 від 02.10.2015 р. проведено комплексну, рейдову перевірку автостанцій позивача, за результатом якої були складені Анкети аудиту доступності автостанції для осіб з обмеженими фізичними можливостями, а також протоколи обстеження автостанцій від 05.10.2015 р., в яких зафіксовані виявлені порушення законодавства. А саме: автостанція "№2 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутні платформи для прибуття, відправлення автобусів (посадки, висадки пасажирів), відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№3 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції третього класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№5 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня квиткова каса, камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння. (а.с. 19-22, 71-76).

Наказом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 13.10.2015 року №396 "Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій" наказано анулювати свідоцтва про атестацію автостанцій та виключити з переліку атестованих автостанцій наступні автостанції, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс": "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а; "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250. (а.с. 12).

Позивачем на підтвердження своєї позиції щодо того, що відповідач мав винести припис стосовно ТОВ "Чернівціавтотранс", а не скасовувати свідоцтво про атестацію до матеріалів справи додав приписи (заходи реагування, які застосовувались раніше) Управлінням Укртрансінспекції у Чернівецькій області щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 25 квітня 2014 року та від 26 листопада 2013 року. (а.с.23-26).

До матеріалів справи було додано фото автостанцій, яких виключено з переліку атестованих автостанцій станом на 2011 р. (на час отримання Свідоцтв про атестацію від 30.11.2011 р.). (а.с. 191-205, 212-227, 233-237).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання суб'єктом владних повноважень вказаних критеріїв при прийнятті оскаржуваних рішень.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює видачу свідоцтва про атестацію автостанцій, ведення переліку атестованих автостанцій та розміщення зазначеного переліку на своєму офіційному веб-сайті.

Статтею 28 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що на автостанціях забезпечується: прийом та відправлення автобусів і пасажирів; організація продажу квитків населенню; диспетчерське управління і регулювання руху автобусів; контроль екіпіровки та санітарного стану автобусів, дорожньої документації водіїв та дотримання визначеного режиму роботи підприємств, установ і організацій, розташованих на їх території; організація побутового обслуговування пасажирів і водіїв.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про автомобільний транспорт» автостанції надають пасажирам послуги, пов'язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов'язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать: продаж квитків; користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння; можливість користування громадськими вбиральнями; інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки.

До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать: продаж квитків; організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ; інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті. За надання обов'язкових послуг автостанцій з осіб, які придбавають проїзні квитки, стягують автостанційний збір, що входить до вартості квитка. Послуги автостанцій, крім послуг кімнати матері і дитини, пасажирам надаються за плату. Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Згідно з п. 2.10 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України «Про затвердження Порядку регулювання діяльності автостанцій» від 27 вересня 2010 року № 700 (далі - Порядок №700) власник автостанції повинен забезпечувати обслуговування пасажирів та автомобільних перевізників на автостанції згідно з вимогами до автостанції відповідного класу та з дотриманням вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року N 176, протягом строку дії свідоцтва.

У відповідності з п. 1.3 Порядку №700 умовою функціонування автостанції як суб'єкта надання автостанційних послуг є наявність свідоцтва про атестацію.

Відповідно до п. 2.12 Порядку №700 додаткове обстеження проводиться у разі виявлення під час здійснення державного контролю Укртрансінспекцією або у разі надходження від органів державної влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу.

Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення додаткового обстеження стало надходження інформації від органу місцевого самоврядування, а саме Чернівецької міської ради про необхідність проведення перевірки всіх діючих на території міста автостанцій щодо відповідності умовам функціонування суб'єктів надання автостанційних послуг. Тому, суд вважає безпідставним обґрунтування позивача щодо протиправності проведення обстеження Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті до 29.11.2016 року, тобто до закінчення строку дії свідоцтв про атестацію автостанцій.

Суд не досліджує питання обґрунтованості такого звернення органу місцевого самоврядування до Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та наявності скарг від громадян міста щодо незадовільного стану надання послуг автостанціями, оскільки у відповідності до п. 2.12 Порядку органи місцевого самоврядування мають право ініціювати проведення Укртрансінспекцією додаткового обстеження щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу.

Згідно з п. 2.11 Порядку №700 у разі недодержання вимог, встановлених для автостанції відповідного класу, Укртрансінспекція за результатами додаткового обстеження має право анулювати свідоцтво про атестацію та виключити дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій.

Таким чином, спростовуючи позицію позивача, суд звертає увагу, що законодавством визначено можливість анулювати свідоцтво про атестацію та виключити дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій у разі недодержання вимог, встановлених для автостанції відповідного класу, за результатами додаткового обстеження. Законодавством не визначено обов'язок Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті при анулюванні свідоцтва про атестацію автостанції виносити припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень.

Судовим розглядом встановлено, що за результатом додаткового обстеження автостанцій, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс", а саме: "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а та "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250, встановлено порушення, саме: автостанція "№2 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутні платформи для прибуття, відправлення автобусів (посадки, висадки пасажирів), відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№3 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції третього класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№5 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня квиткова каса, камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння. Саме вказані порушення стали підставою для анулювання свідоцтва про атестацію автостанцій.

Суд звертає увагу на те, що перевіркою було зафіксовано в тому числі і порушення відсутності облаштувань для осіб з обмеженими фізичними можливостями, однак їх відсутність не стала підставою для прийняття рішення щодо анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій. Як зазначалось в листі першого заступника Голови Державної інспекції України і безпеки на наземному транспорті В.А. Баліна щодо повідомлення заінтересованих осіб про скасування свідоцтв про атестацію ТОВ "Чернівціавтотранс", що комісією з проведення додаткового обстеження автостанцій за результатами обстеження 05.10.2015 складено протоколи обстеження, відповідно до яких встановлено наступне. Автостанція "№1 м. Чернівці" відповідає вимогам, встановленим для автостанцій третього класу. Автостанція "№2 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанцій четвертого класу, а саме: на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу; відсутні платформи для прибуття, відправлення автобусів (посадки, висадки пасажирів); відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння. Автостанція "№3 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції третього класу, а саме: на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу; майданчик для відстою автобусів. Автостанція "№5 м. Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, а саме: на автостанції відсутня квиткова каса; камера схову ручної поклажі, багажу; громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння. У зв'язку із невиконанням ТОВ "Чернівціавтотранс" вимог п.2.10 Порядку та відповідно до протоколів обстеженння автостанцій від 05.10.2015 року Укртрансінспекцією наказом від 13.10.2015 року №396 анульовано свідоцтва про атестацію автостанцій та виключено з переліку атестованих наступні автостанції, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс" автостанція "№2 м. Чернівці", автостанція "№3 м. Чернівці", автостанція "№5 м. Чернівці". (а.с. 86-87).

З урахуванням наведеного, суд не приймає доводи позивача щодо того, що на час, коли видавались свідоцтва вимог у законодавстві щодо облаштування автостанцій для осіб з обмеженими фізичними можливостями не було, оскільки свідоцтва анульовано не з підстав відсутності облаштувань для осіб з обмеженими можливостями, а з причин невідповідності автостанцій встановленим класам.

Відповідач під час судового розгляду пояснив, і суд прийняв доводи, що додаткове обстеження проводилось відповідно до вимог законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин, а саме Порядку №700, однак вимоги, внесені змінами до Порядку від 15.11.2013 р.№923, не були застосовані до позивача при прийнятті рішення щодо анулювання свідоцтв, а тому твердження позивача щодо протиправності застосування до спірних правовідносин Порядку №700 в редакції від 15.11.2013 р. не заслуговує на увагу.

Крім того, суд вважає що надані позивачем фотографії автостанцій станом на 2011 р. (на час отримання Свідоцтв про атестацію від 30.11.2011 р. і станом на час проведення перевірки), не можуть бути підставою вважати встановлені перевіркою порушення недостовірним. Позивач вказаними фотографіями намагається довести те, що частина вимог до автостанцій ними було дотримано. Однак, існують певні стандарти до тих, приміщень, які називаються камерами схову, касами, майданчиками для відстою автобусів, громадські вбиральні та приміщення для чекання поїздки і наявність вивіски із назвою ще не свідчить, що вказане приміщення таким являється. На підтвердження наданих суду фотографій, належні докази роботи квиткової каси на автостанції "№5 м. Чернівці" не були надані суду для дослідження, а саме тому вважати, що встановлені порушення були відсутні у суду не має підстав.

Суд також звертає увагу позивача щодо необґрунтованості та безпідставності доводів про поширення на спірні правовідносини вимог п. 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ щодо мораторію на проведення перевірки автостанцій, з огляду на наступне.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII від 16.01.2014 р. (далі - Закон № 719-VII) доповнено статтею 31 (згідно із Законом України від 31.07.2014 р. № 1622-VII), якою встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

На виконання наведеної статті Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 серпня 2014 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами", якою затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців (далі - Перелік № 408), до якого входить і відповідач. Однак, період протягом якого відбуватимуться перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки залишився таким як у Законі України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII протягом серпня - грудня 2014 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014 р. (далі - Закон № 76-VIII) установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законами № 719-VII обмежено перевірки підприємств контролюючими органами, перелік яких затверджений Переліком № 408, протягом включно серпня 2014 - червня 2015 року, при цьому зауважено, що ці обмеження не стосуються Державної фіскальної служби України, мораторій на перевірки якої було введено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 (далі - Закон № 71-VIII).

Так, за змістом абз. 1 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII, у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що Закон № 71-VІІІ направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства. Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема ті, які виникають у сфері діяльності автостанцій.

А тому, беручи до уваги завдання Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті щодо реалізації державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, суд дійшов висновку, що відповідачі у цій справі не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного вище, суд звертає увагу позивача, що приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VІІІ не можуть поширюватись на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, як помилково стверджує позивач.

Також, суд звертає увагу позивача і на те, що 28.12.2014 року законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень п. 41.1 ст. 41 ПК України;

- Закон № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

Вказане вище дає підстави дійти висновку, що правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014, а не Законом № 71-VIII, і в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, наказ № 379 «Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій» прийнятий 24.09.2015 року після закінчення дії мораторію та стосується проведення додаткового обстеження автостанцій, тобто не порушує обмежень на перевірки, встановлених Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідачем доведено правомірність вчинених дій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем суб'єктом владних повноважень доведено правомірність вчинених дій та прийнятих рішень.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку із тим, що відповідач не поніс судових витрат питання щодо їх повернення не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Брезіна Т.М.

Судді Левицький В.К.

Спіжавка Г.Г.

Постанова в повному обсязі складена 20 квітня 2016 р.