Справа № 804/8036/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/61369/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектний інститут зі збагачення та агломерації руд чорних металів "Механобрчормет" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектний інститут зі збагачення та агломерації руд чорних металів "Механобрчормет" до Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний та проектний інститут про збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» звернулось до суду з позовом до Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції Державної інспекції в Дніпропетровській області, в якій просило суд:

скасувати вимогу Криворізької об'єднаної фінансової інспекції від 23.05.2013 №850-15/1436 «Про вжиття заходів щодо усунення фінансових порушень» в частині:

- пункту 3 вимоги щодо проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 382490,00 грн. за збільшення обсягу робіт керівникові підприємства, не передбачених умовами контракту та відшкодувати зазначене порушення шляхом внесення винною особою коштів на розрахунковий рахунок підприємства або утримання із заробітної плати на підставі поданої заяви або ж стягнення з осіб, винних у проведені зайвих витрат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України;

- пункту 6 вимоги щодо від коригування суми зайво нарахованих та перерахованих внесків в обліку та звітності, проведення відповідних взаємозвірок, повернення зайво сплачених коштів в сумі 145446,84 гри., або зарахування в рахунок майбутніх платежів;

скасувати в преамбулі вимоги посилання на інші порушення на 30153356,25 грн.; не вважати нарахування та виплату співробітникам ПАТ «НДПІ Механобрчормет» доплат за збільшення обсягів робіт у розмірі 30 153 356,25 грн. фінансовими порушеннями, так як це не призвело до втрат фінансових та матеріальних порушень.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 в оскаржуваній частині як такої, що сформовано на підставі хибних висновків акту ревізії від 08.04.2013 №850-21/027 щодо порушення позивачем вимог законодавства при нарахуванні та виплаті директору доплат за збільшення обсягів робіт на суму 382 490,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний та проектний інститут про збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Криворізькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово - господарської діяльності публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» за період з 01.03.2011 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт ревізії від 08.04.2013 №850- 21/027.

За результатами ревізії відповідачем сформовано та на адресу позивача надіслано вимогу від 23.05.2013 №850-15/1436.

У пункті 3 вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 зазначено, що в порушення вимог пункту 1 статті 3, пункту 3 статті 8, пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 15 Закону України "Про оплату праці", пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 №203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності", пункту 3.3 контракту з директором від 13.05.2005 №627 позивачем проведено зайве нарахування та виплату доплат за збільшення обсягів робіт керівнику підприємства на суму 382 490,00 грн., не передбачених умовами укладеного з ним контракту.

У зв'язку із зазначеним позивача зобов'язано провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 382 490,00 грн. та відшкодувати зазначене порушення шляхом внесення винною особою коштів на розрахунковий рахунок підприємства або утримання із заробітної плати на підставі поданої заяви; в іншому випадку - стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих витрат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

У пункті 6 вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 зазначено, що внаслідок встановлених порушень в частині зайвого нарахування та виплати заробітної плати зайво нараховано та перераховано єдиного внеску до Пенсійного фонду України в загальній сумі 145 446,84 грн., у зв'язку з чим позивача зобов'язано відкоригувати суми зайво нарахованих та перерахованих внесків в обліку та звітності, провести відповідні взаємозвірки, повернути зайво сплачені кошти в сумі 145 446,84 грн., або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

У преамбулі вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436, у свою чергу, міститься посилання на встановлений ревізією факт вчинення фінансових порушень на суму 30 153 356, 25 грн.

Вказуючи на протиправність пунктів 3, 6 вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 та необґрунтованість зазначення у преамбулі вимог про факт вчинення фінансових порушень на суму 30 153 356, 25 грн., публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний та проектний інститут про збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оскаржуваних пунктів вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 як таких, що сформовано на підставі обґрунтованих висновків акту ревізії щодо порушення позивачем вимог законодавства при виплаті доплат керівникові підприємства.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, у той же час вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2939-ХІІ) встановлено, що головним завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання визначає Порядок проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550.

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи о контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з пунктом 50 цього Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, пунктами 3, 5 вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 позивача зобов'язано провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 382 490,00 грн. та відшкодувати зазначене порушення шляхом внесення винною особою коштів на розрахунковий рахунок підприємства або утримання із заробітної плати на підставі поданої заяви; в іншому випадку - стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих витрат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України. Також позивача зобов'язано відкоригувати суми зайво нарахованих та перерахованих внесків в обліку та звітності, провести відповідні взаємозвірки, повернути зайво сплачені кошти в сумі 145 446,84 грн., або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Тобто, інспекцією вказано на факт заподіяння збитків позивачеві, зазначено їх розмір та зобов'язано підприємство вчинити дії, спрямовані на відшкодування зазначених коштів, а також проведення взаєморозрахунків із державними цільовими фондами.

У той же час, враховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово у судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятися судом, який розглядає позов про їх стягнення, колегія суддів, виходячи із завдань адміністративного судочинства, вказує на передчасність захисту прав позивача у заявлений ним спосіб, у зв'язку з чим погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду України, що викладена у постановах від 15 квітня та 13 травня 2013 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно) та у поставної від 20 січня 2015 року у справі №21-603а14.

Також колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції в частині необґрунтованості вимоги позивача про скасування в преамбулі вимоги від 23.05.2013 №850-15/1436 посилання на факт заподіяння інших фінансових порушень у розмірі 30 153 356,25 грн. Так, безпосередньо у вимозі від 23.05.2013 №850-15/1436 відповідачем не пред'явлено жодних вимог щодо усунення порушення в сумі 30153356,25 грн., а лише зазначено рекомендації, які підприємство має дотримуватися у подальшій роботі.

За вказаних обставин, позиція судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову є обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектний інститут зі збагачення та агломерації руд чорних металів "Механобрчормет" відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: