Справа № 2а-2751/10
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Львів 2а-2751/10

2а-2751/10

Личаківський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі - Коробці К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову, винесену інспектором БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_3, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 29 грудня 2009 року серії ВС № 089931 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що він 29.12.2009р. о 20 год. 25 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Городоцькій, 157 у м. Львові, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 д.1 Правил дорожнього руху України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки відповідачем не надано жодного доказу зупинки його в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України. Крім того, така була здійснена позивачем вимушено тривалістю до 1 хвилини при ввімкненій аварійній світловій сигналізації у відповідності до вимог п. 1.10, 9.9, 15.14 з метою висадки з автомобіля інваліда І групи по зору. При цьому зупинка автомобіля поблизу у будь-якому іншому місці була неможливою, через велику кількість припаркованих у цьому районі автомобілів. Інспектором ДАІ всупереч вимогам Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення, дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2003р. № 1217 не допитано свідків очевидців вказаної події. При накладенні адміністративного стягнення на нього не були враховані характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність. Крім того, інспектор ДАІ всупереч вимогам Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009р. № 111, відмовився підтвердити власні повноваження на здійснення патрулювання у визначеній ділянці дорожнього руху та визначений час.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що позивач не бачив дорожнього знаку 3.34 ПДР України у місці зупинки свого автомобіля, однак здійснити зупинку в будь-якому іншому місці біло неможливим через велику кількість припаркованих у цьому районі автомобілів. При цьому зупинка, здійснена ним, була вимушеною для висадки його матері - інваліда І групи по зору, яка не в змозі самостійно пересуватися.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про слухання справи був належним чином повідомлений. Суд із врахуванням зібраних у справі доказів, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 29.12.2009р. о 20 год. 25 хв., керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на вул. Городоцькій у м. Львові. Постановою інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_3 від 29 грудня 2009 року серії ВС № 089931 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 300 грн. за те, що він здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 д.1 Правил дорожнього руху України.

Проте, як вбачається із пояснень позивача, даних у судовому засіданні, а також його письмових пояснень, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.12.2009р., достовірність яких підтверджена поясненнями свідка ОСОБА_4, позивач 29.12.2009р. о 20 год. 25 хв. здійснив вимушену зупинку із включеною аварійною світловою сигналізацією автомобіля на вул. Городоцькій у м. Львові для висадки його матері - інваліда І групи по зору, яка не в змозі самостійно пересуватися. При цьому зупинка автомобіля поблизу у будь-якому іншому місці була неможливою, через велику кількість припаркованих у цьому районі автомобілів. Із посвідчення Серії ААБ № 086874 від 08.09.2009р. вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом І групи з дитинства.

Дії позивача в зазначеній дорожній обстановці відповідають вимогам п. 15.4 ПДР України, згідно якого у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п. 9.9-9.11 ПДР, включивши аварійну світлову сигналізацію. Вимушеною зупинкою відповідно до п. 1.10 ПЛД є припинення руху транспортного засобу, в тому числі, через стан водія (пасажира) або перешкоди на дорозі.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2009р., розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на той же день одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення, чим посадовою особою було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, в частині забезпечення можливості реалізації права на ознайомлення з матеріалами справи, подання пояснень в повному обємі, надання доказів, заявлення клопотань, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

При цьому постанова винесена з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладаєтьсяу межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Однак, вказані вимоги Закону при винесенні постанови не були враховані, тому посадова особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення та виносила постанову по справі про адміністративне правопорушення порушила норми матеріального і процесуального права.

Тому суд вважає, що за таких обставин інспектором ДАІ не доведено належними доказами вину позивача, що тягнене за собою відсутність причинного звязку між субєктом та обєктом у складі адміністративного правопорушення, тобто відсутній зв'язок між діями позивача та тими охоронюваними правовими нормами суспільними відносинами та соціальними благами, на які посягає субєкт адміністративного правопорушення, отже в діях позивача не вбачається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що відповідач жодного разу без поважних причин в судове засідання не прибув, при цьому не надав суду жодних доказів стосовно правомірності оскаржуваної постанови.

Позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки попередньо 04.01.2010р. він звернувся із скаргою на постанову від 29 грудня 2009 року серії ВС № 089831 на імя начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області, після отримання 04.02.2010р. відповіді про відмову в задоволенні скарги 11.02.2010р. він звернувся із відповідною позовною заявою до суду.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши матеріали справи, те, що в матеріалах справи відсутні обєктивні дані, які спростовують наведені позивачем обґрунтування позовних вимог, які дані у судовому засіданні, вважаю, що слід визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 29 грудня 2009 року серії ВС № 089831 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити згідно п.1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 288, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 29 грудня 2009 року серії ВС № 089831 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова в повному обсязі буде виготовлена 30.03.2010р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Мармаш В.Я.