Справа № 817/279/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/279/16

14 квітня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Моделпак"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 №
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моделпак» звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 року форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання в розмірі 9 597 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 399,25 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на виконання пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), сума від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі 155 901 грн. товариством була відображена в рядку 20.2 Декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року.

Проте, податковим органом не було враховано дану суму.

Вказує, що за результатами податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року від'ємне значення рядка 24 в сумі 146 304 грн. було перенесено в рядок 20.1 декларації за квітень 2015 року, що відповідає вимогам п. 198.6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

В судовому засіданні представник позивача додатково зазначив, що оскільки в додатку 2 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року було заповнено суму від'ємного значення тільки прописом (без цифрового позначення), тому платником податку було подано 10.06.2015 року уточнюючу декларацію за березень 2015 року згідно п.198.6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

Такі обставини також не були взяті до уваги при оформленні акту камеральної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав, подавши письмові заперечення.

В обґрунтування заперечень покликається на те, що актом №26/17-16-15-01/37598260 від 17.09.2015 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Моделпак» за березень 2015 року встановлено порушення п. 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) завищено рядок 20.2 суму від'ємного значення, у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 2001.3 ст.2001 Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних а Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 155 901 грн., що призвело до згортання рядка 18 (позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного податкового звітного періоду) та відповідно заниження суми нарахування по рядку 25 (сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду на суму 9 597 грн. та порушено порядок ведення податкового обліку.

Таким чином, на думку відповідача, право на збільшення податкового кредиту у ТОВ «Моделпак» виникає лише в тому періоді, коли відбулося збільшення реєстраційної суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: в червні 2015 року.

З огляду на вказані обставини, відповідач вважає, що ним правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 19.10.2015 року форми «Р» №.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що 17.09.2015 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, у порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України №99 від 11.03.2015 року, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2015 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Моделпак».

За результатами такої перевірки було складено Акт №26/17-16-15-01/37598260 від 17.09.2015 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Моделпак», за березень 2015 року.

За наслідками перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.10.2015 року №, яким збільшено ТОВ «Моделпак» суму грошового зобов'язання в розмірі 9 597 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 399,25 грн.

Позивач не погодився з вище вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до Головного управління ДФС у Рівненській області (скарга №169/10-15 від 30.10.2015 року).

Рішенням Головного управління ДФС у Рівненській області №427/10с/17-00-10-04-04/238 від 18.12.2015 року про результати розгляду скарги було відмовлено в задоволенні скарги, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся зі скаргою №02/01-16 від 04.01.2016 року до ДФС України.

Рішенням ДФС України №1367/6/99-99-10-01-01-25 від 26.01.2016 року про результати розгляду скарги було відмовлено в задоволенні скарги, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

З акту перевірки №26/17-16-15-01/37598260 від 17.09.2015 року вбачається, що перевіркою правильності заповнення податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року встановлено порушення п. 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), а саме: завищено рядок 20.2 суму від'ємного значення, у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної п. 2001.3 ст. 2001 Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 155 901 грн., що призвело до згортання рядка 18 (позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного податкового звітного періоду) та відповідно заниження суми нарахування по рядку 25 (сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду на суму 9 597 грн.) та порушено порядок ведення податкового обліку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Як встановлено судом, в додатку №2 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року позивачем відображено суму залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року в розмірі 155 901 грн.

Прийняття рішення щодо збільшення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення, регулюється Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 23.01.2015 року №13) (далі - Порядок №966).

Пунктом 5 пп. 8) Порядку №966 встановлено, що рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27.

Згідно п. 6. пп. 4) Порядку №966, у рядку 27 вказується сума від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (рядок «Усього, в т.ч.:» графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2)).

Розділом ІX Порядку №966 «Облік непогашених залишків сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року; задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів; від'ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V Кодексу; залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року» встановлено:

Такий облік здійснюється платниками податку на додану вартість, які мають: суми від'ємного значення, що підлягають зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року); суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року (далі - суми залишків від'ємного значення податку попередніх податкових періодів).

Відповідно до пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, за рішенням платника такі суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів можуть:

або збільшити розмір суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, із одночасним збільшенням суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому було здійснено таке збільшення;

або бути повернені такому платнику на рахунок у банку (у розмірі значення рядка 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2)).

Відповідне рішення платник податку відображає в заяві в (Д2) (додаток 2).

Суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли.

Суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу ІІІ декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року/І кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій.

Розділ IV заповнюється лише у декларації 0110.

5. У таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються:

у графі 1 - звітний (податковий) період, у якому виникла сума від'ємного значення;

у графах 2 - 6 - суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого від'ємного значення.

У графах 2 - 6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) зазначаються суми від'ємного значення, що підлягають зарахуванню до звітного (податкового) кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року/ ІV квартал 2014 року); суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У графі 6 (Д2) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період.

Значення рядка «Усього, в т.ч.:» графи 6 переноситься до рядка 26 декларації за поточний звітний (податковий) період;

у графі 7 - сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Значення рядка «Усього, в т.ч.:» переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду;

у графах 8 - 10 - показники податкових повідомлень-рішень, на підставі яких збільшується/зменшується залишок від'ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу;

у графі 11 - сума збільшення/зменшення на підставі уточнюючих розрахунків, поданих до декларацій за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року;

у графі 12 - сума частини залишку від'ємного значення податку попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплачена постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України;

у графі 13 - сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2));

у графі 14 - сума залишку непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду.

Значення рядка «Усього, в т.ч.: графи 14 переноситься до рядка 31 декларації».

З наведених норм випливає, що обравши порядок використання від'ємного значення у порядку підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), платник податку підтверджує своє бажання використати від'ємне значення з податку на додану вартість для зменшення податкових зобов'язань поточного та наступних податкових періодів.

Таким чином, саме заява платника податків є подією, з якою пов'язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації (починаючи з лютого 2015 року) є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків податку на додану вартість до податкового кредиту в цій же декларації. Такою заявою є подання додатку 2 до декларації з відповідним його заповненням.

Платник податків самостійно вирішує, коли (в складі якої декларації) подати заяву та відобразити непогашені залишки податку на додану вартість, а також напрям їх використання. При цьому всі непогашені залишки податку на додану вартість без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають врахуванню як у збільшення реєстраційної суми, так і податкового кредиту.

Всупереч цьому, відповідачем не було враховано суму 155 901 грн. в податковій декларації за березень 2015 року.

Як встановлено судом, позивачем заповнено та подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком 2 за лютий 2015 року, в якому було відображено облік залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року.

Так, позивачем до граф 3 - 6 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року перенесені показники декларації за січень 2015 року, а саме: у графі 3 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказана сума залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року), зменшена на суму, зазначену в рядку 20.1 декларації за лютий 2015 року в розмірі 38 563 грн.

В графі 6 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року відображено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на початок поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 155 901 грн. Значення рядка «Усього, в т.ч.:» графи 6 перенесені позивачем до рядка 26 декларації за лютий 2015 року, що відповідає вимогам вищезазначених нормативних актів.

У графі 14 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року вказана сума 155 901 грн.

Слід зазначити, що порушень вимог Порядку №966 при заповненні декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року відповідачем не встановлено. Також у відповідача відсутні акти перевірок, в яких було б зафіксовано порушення Порядку №966 при складанні декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року в частині визначення залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року.

Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), 17.04.2015 року позивачем було подано податкову декларацію № з податку на додану вартість за березень 2015 року разом з додатком 2, де було відображено суму від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі 155 901 грн.

Тобто, в декларації за березень 2015 року за рішенням позивача на суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів збільшено розмір суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, із одночасним збільшенням суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому було здійснено таке збільшення.

Як зазначено вище, Порядок №966 передбачає відображення в декларації з податку на додану вартість сум по додаткам до неї, зазначених саме в рядках таблиць відповідних додатків.

У відповідності до Порядку №966 позивачем до декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (з врахуванням уточнюючого розрахунку) складено додаток 2, в якому в графі 7 таблиці 1 відображена сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 155 901 грн. Значення рядку «усього, в т.ч.» графи 6 таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року, відповідають даним графи 14 таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року.

Значення графи 7 таблиці 1 додатка 2 в сумі 155 901 грн. перенесені позивачем у відповідності до Порядку №966 до рядка 20.2 декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року.

Таким чином, сума податку, яку вказано в графі 14 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року, в графі 7 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації поточного звітного періоду не вказана, а перенесена позивачем до графи 6 та 7 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації березня 2015 року, що відповідає вимогам Порядку 966.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем, дотримуючись вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та Порядку №966, вірно задекларовано податок на додану вартість за лютий-березень 2015 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, а саме протягом 1095 днів) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Право платника на подання уточнюючих розрахунків у вказаний період також передбачене п. 2 Порядку №966.

Таким чином, податкове зобов'язання з податку на додану вартість розраховано позивачем у деклараціях за лютий та березень 2015 року без порушення правил п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, з урахуванням норм п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України «Особливості справляння податку на додану вартість», як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, звітним (податковим) періодом при нарахуванні об'єкту оподаткування з податку на додану вартість є звітний місяць, що прямо визначено нормами п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

Тобто, при складанні податкової декларації за березень 2015 року та складанні уточнюючого розрахунку до нього, об'єкт оподаткування розраховується, виходячи із податкових зобов'язань та податкового кредиту відповідного звітного місяця, (у тому числі місяця, який коригується у зв'язку із виправленням помилок при розрахунку об'єкту оподаткування), з урахуванням від'ємного значення податку на додану вартість попередніх звітних періодів, зарахованого до складу податкового кредиту такого звітного місяця, що прямо передбачено нормами п. 200.1, п. 33 підрозділу 2 розділу XX та ст. 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ.

Всупереч вищенаведеним нормам, відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року без врахування уточнюючого розрахунку до такої декларації, поданої позивачем 09.06.2015 року.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Тобто в період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року, платник податку має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на будь-яку суму, тобто обов'язок та необхідність збільшувати розмір цієї суми, та, відповідно, подавати у складі декларації заяву про її збільшення відсутній.

Таким чином, твердження відповідача про заниження суми нарахування в рядку 25 (сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду) на суму 9 597 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Позивачем виконано вимоги, передбачені пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) для збільшення за рахунок від'ємного значення податку на додану вартість розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, а тому відповідач неправомірно позбавив позивача можливості використати від'ємне значення з податку на додану вартість у рахунок погашення поточних податкових зобов'язань березня 2015 року, у зв'язку з чим, протиправно нарахував позивачу грошові зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 року №.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.10.2015 №.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Моделпак" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.