Справа № 804/351/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 р. Справа № 804/351/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохим» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2015 відкрито провадження у справі № 804/351/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 29.01.2015.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п. 4.1 ст. 54 Митного кодексу України (далі МК України), здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- до митного оформлення надані 4 примірники інвойсів, що видані/підписані різними субєктами господарювання SABIC Sales Europe B.V. (Нідерланди) та SABIC Petrochemicals B.V. (Польща), проте у пункті 6 зовнішньоекономічного контракту № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013 не передбачено дублювання інвойсів;
- розбіжність між виробником товару SABIC Petrochemicals B.V. (Польща) та продавцем SABIC Sales Europe B.V. (Нідерланди) не дає можливості встановити обставини щодо того, чи придбаний товар у виробника або посередника;
- пунктом 6.3 зовнішньоекономічного контракту № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013 передбачено, що комерційні рахунки містять інформацію, в т.ч. щодо номеру та дати відповідної додаткової угоди, у той же час жоден з наданих до митного органу інвойсів не містить таких даних, що є розбіжністю в документах, передбачених ч. 2 ст. 53 МК України та порушенням п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013;
- додаткова угода від 31.12.2013 № 2 до зовнішньоекономічного контракту від 01.01.2013 № SABIС-PM/6213 має форму додатку С, проте п. 1 вищезазначеної угоди передбачає наявність лише додатків форми А.В.;
- із наданого платіжного доручення від 26.09.2014 № 216 не вбачається виконання покупцем умови щодо 100% передплати за товар у визначений додатковою угодою від 23.09.2014 № 10 строк, а саме: 10 календарних днів після її підписання;
- у заповненій позивачем ВМД №110070000/2014/312124 наявні розбіжності, які унеможливлюють визначення країни походження товару: Польща або Нідерланди.
У звязку з наявними недоліками та розбіжностями у поданих документах, що унеможливили визначення митним органом митної вартості товару, що ввозиться за основним методом, відповідачем позивачеві була надана консультація та витребувані додаткові документи, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезення товару; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (в разі якщо товар реалізується в порядку біржової торгівлі, або ціноутворення залежить від котирування біржової торгівлі); виписка з бухгалтерської документації; каталоги специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору.
Судом зясовано, що позивач на вимогу митного органу частково надав документи, проте їх надання не усунуло наявні суперечності для визначення митної вартості.
Стосовно розбіжностей, які встановлені при визначенні вантажовідправника та виробника товарів, надано лист від 18.04.2014, який містить розяснення, в якому повідомлено, що на території Європи, країн СНД та Балтії інтереси Компанії SABIС представляє Європейський офіс SABIС Sales Europe B.V., який займається реалізацією продукції Компанії SABIС. Постачання товару здійснюється зі складу зі складу Nijhov-Wassink у Польщі, який є вантажовідправником та партнером Компанії SABIС. Проте, зазначений лист не розкриває обставини щодо наявності кількох інвойсів, що видані різними субєктами: SABIC Petrochemicals B.V. (Польща) та SABIC Sales Europe B.V. (Нідерланди). Зазначене також не дає можливості достовірно встановити те, чи зовнішньоекономічний контракт № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013 укладений з виробником або з посередником.
За умовами зовнішньоекономічного контракту № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013 передбачено, що комерційні розрахунки містять інформацію, в т.ч. щодо номеру та дати відповідної додаткової угоди (п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту № SABIС-PM/6213 від 01.01.2013). Однак, жоден із наданих до митного органу розрахунків не містив таких даних, зазначена інформація є необхідною для ідентифікації інвойсів та партії товару.
Згідно наданої позивачем біржової інформації, ціна на рівні FOB (без врахування транспортних витрат) Саудівська Аравія HDPE Film становить 1500 - 1570 дол. США/т, у той час як позивачем заявлена вартість у розмірі 1458 дол. США /т.
За інформацією, наявною у митного органу щодо розмитнення аналогічного товару МД від 12.09.2014 №206050000/2014/6428, з урахуванням періоду формування ціни та маршруту слідування і видів застосування транспорту (Саудівська Аравія Європа - кордон України), митна вартість складає 1, 6598 дол. США/кг.
В означеному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження митної вартості встановлено, що документи, зазначені в ч. 2 ст. 53 МК України та підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності та зазначено, у чому саме такі розбіжності полягають. З урахуванням зазначеного, митна вартість визначена митним органом у відповідності до ст. 59 МК України, з урахування наявної інформації щодо вартості ідентичних товарів та ґрунтується на вартості операції з ідентичними товарами за МД №206050000/2014/6428 від 12.09.2014, прийнятою органом доходів і зборів, та складає 1,6598 дол. США /кг.
Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначено Митним кодексом України.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Згідно зі ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
Відповідно до ст. 60 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Згідно із ч. 1 ст. 62 МК України визначено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.
Застосувати метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості було також неможливо, у зв'язку з відсутністю документів щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів.
Відповідно до вимог ст. 63 МК України для застосування методу визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) митному органу має бути надана інформація від виробника товарів щодо вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів, обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну, загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.
У зв'язку з ненаданням такої інформації декларантом позивача, застосування методу визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) було також неможливим.
Відповідно до статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів щодо заявленого митного режиму, даних про товар, відомості про митну та фактурну вартість, відомості про документи, що надаються для митного контролю разом з митною декларацією відповідно до статті 335 цього Кодексу.
Статтею 335 МК України передбачено подання документів та відомостей необхідних для митного контролю. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених кодексом, декларація митної вартості. У встановленому Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються окрім іншого відомості: у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Відповідно до статті 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, тощо. У випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від органу доходів і зборів випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Відповідно до ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Відповідно до ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
З урахуванням наявної в органі доходів і зборів інформації щодо вартості операції аналогічного товару, оформленого за МД № 206050000/2014/6428 від 12.09.2014 на рівні 1,6598 дол. США/кг.
Після коригування митної вартості позивач надав лист від 25.11.2014 № 25/111 та додаткові документи.
За результатами розгляду додаткових документів відповідачем повідомлено ТОВ «Дніпрохим», що рішення про коригування митної вартості залишається чинним, оскільки надані позивачем документи свідчать про заниження визначеної позивачем митної вартості на підставі основного методу.
Судом зясовано, що ціна товару, що ввозиться за додатковою угодою № 10 від 23.09.2014 до зовнішньоекономічного контракту №SABIС-PM/6213 від 01.01.2013 та проформою - інвойсом від 23.09.2014 № 18460339 визначені на рівні 1155 євро/т. Згідно наданої позивачем біржової інформації від 19.09.2014 ціна на рівні FOB (без врахування транспортних витрат) Саудівська Аравія HDPE Film становить 1500 - 1570 дол. США /т.
Наданий декларантом висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 17.10.2014 № ГО-4707, який спирається на дані біржових котирувань ICIS pricing, не враховує період біржових котирувань, передбачених Наказом ДМСУ від 13.07.2012 № 362. Означений висновок містить інформацію про використання біржової інформації на рівні 1500 - 1570 дол. США/т. та у підсумку підтверджує вищу ціну товару, ніж та, що задекларована підприємством, а саме: 1508,7 дол. США/т.
Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Судом встановлено, що позивач під час подання адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 255,78 грн. Отже, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 1571,22 грн.
Керуючись ст. ст. 94, 158 163, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохим» на користь Державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1571 (одна тисяча пятсот сімдесят одна) грн. 22 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 березня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1