Справа № 433/3146/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крівоклякіна Н.В.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року справа №433/3146/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 24 березня 2016 р. у справі № 433/3146/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати бездіяльність позивача протиправною та зобовязати останнього сплатити позивачу пенсію за віком за період з 01 липня 2014 року.

В обгрунтування позовни вимог зазначив, що що вона є пенсіонером і отримувала пенсію за віком, яку їй нараховувало та сплачувало УПФУ в Жовтневому районі міста Луганська. З 01.07.2014 року виплата пенсії їй припинена.

Зазначає, що усі акти Держави щодо необхідності переоформлення їй пенсії за межами зони АТО є для неї неприйнятними, тому що через АТО, а також через вік та поганий стан здоров'я не може виїхати за межі міста Луганська. Вважає, що її право на отримання пенсії порушено, дії відповідача свідчать про дискримінацію у залежності від місяця мешкання.

За таких обставин, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 24 березня 2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про ліквідацію, реорганізацію відповідача Урядом не приймалось, тому відповідач є таким, що тимчасово не здійснює свої повноваження до повернення м. Луганськ під контроль органів державної влади.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, з підстав зазначених у позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення про ліквідацію та реорганізацію відповідача не приймалось, тобто це є підставами для визнання бездіяльності останнього щодо невиплати пенсії протиправними. Зазначає, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється тільки за відповідних підстав. Ніяких рішень щодо припинення позивачу пенсії не приймалося. Відсутні і підстави припинення.

Вказує на те, що п. 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затверджений постановою КМУ від 07 листопада 2014 року № 595 визнаний незаконним та нечинним постановою Окружного адміністративного суду м. Київа від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2016 року.

Згідно ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмовогоо провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача. Пенсія призначена їй за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 192409 ( а.с.4).

З 01.07.2014 року виплату пенсії позивачу припинено.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Указом Президента України «Про рішення Ради найіональної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14.04.2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подалання терористичної загрози і збереження територіальної цілінсності України».

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 -VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подалання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції- територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Луганськ (Луганська міська рада) відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року (зі змінами) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Луганськ відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Згідно п. 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території Україні» від 15.04.2014 року ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Громадяни похилого віку, особи з інвалідністю, діти-інваліди та інші громадяни України, які перебувають у складних життєвих обставинах та проживають на тимчасово окупованій території, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України.

Постановою КМУ від 07.11.2014 року за № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Порядок) та зобов'зано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до п. 2 Порядку у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2016 року визнаний незаконним та не чинним з моменту прийняття пункт 2 зазначеного Порядку.

Разом з тим, пунктом 8 Порядку, який не визнаний незаконним та не чинним, передбачено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не переміщений на територію підконтрольну органам державної влади України, на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не взята, із заявою до Пенсійного фонду на території, на якій цей орган державної влади здійснює свої повноваження, про виплату пенсії не зверталась.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб. Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що начальникам управлінь Пенсійного фонду України, зокрема в Жовтневому районі м. Луганська, наказано забезпечити переміщення управління Пенсійного фонду України на територію, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі згідно графіку, в якому датою переміщення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі визначена дата - 26.11.2014 року ( а.с. 45-48).

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська не перемістився до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про що свідчать письмові пояснення Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14.03.2016 року № 2049/09; копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з яким, в графі місцезнаходження юридичної особи - управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська вказана адреса: Луганська область, м. Луганськ, вул. Фрунзе, будинок № 121 (а.с. 49-54, 71).

Відповідно до ч. 1 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 року № 3166-VI, територіальні органи центрального органу виконавчої влади ліквідуються, реорганізуються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про ліквідацію, реорганізацію Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська Уряд не приймав, як вірно зазначено судом першої інстанції.

Тому Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська є таким, що тимчасово не здійснює свої повноваження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що 06.08.2014 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 466, якою встановлено: Ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України "Про Національний банк України", статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про боротьбу з тероризмом", розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", Правління Національного банку України постановляє:

1. Банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

2. Небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою.

Банки до повного відновлення діяльності вправі надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування.

Згідно листа Центру поштового зв'язку № 7 Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 20.05.2015 року № 05-01/412, у звязку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоров'ю працівників поштового звязку, блокування шляхів проїзду до м. Донецьк та м. Луганськ незаконними озброєними угрупованнями, з 22.07.2014 року до окремої вказівки призупинено приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, що не контролюються.

Судова колегія звертає увагу апелянта на те, що право на пенсійне забезпечення здійснюється не тільки шляхом нарахування пенсії, а й фактичним отриманням нарахованих сум, що не можливо без відновлення роботи банківської системи на території населених пунктів які не контролюються українською владою.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було порушено вимог Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки на даний час відсутній порядок виплати пенсій без використання банківської системи України.

Позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території.

З метою здійснення своїх прав, позивач має право звернутися до будь-якого Пенсійного фонду, який розміщений на території, що підконтрольна Україні, як вірно зазначено судом першої інстанції для отримання пенсії.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наявних доказів в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни постанови відсутні.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 24 березня 2016 р. у справі № 433/3146/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Жаботинська С.В.

Судді Васильєва І.А.

Казначеєв Е.Г.