Справа № 813/914/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року № 813/914/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Хмури Н.В.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 09.03.2016 №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1».

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2016 Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області прийнято наказ №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1». Позивач вважає, що відповідач не мав повноважень здійснювати перевірку, виходячи з обмеження на проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами, які введені відповідними законодавчими актами України, зокрема пунктом 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)».

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позов не визнає, вважає, що оскаржений наказ прийнятий Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області відповідно до вимог чинного законодавства

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, вказаних в запереченні на позовну заяву, просив в задоволенні позву відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.03.2016 Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області прийнято наказ №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1».

Як видно з оскарженого Наказу від 09.03.2016 року, такий містить наступні вимоги про перевірку ФОП ОСОБА_1, а саме:

- Провести документальну планову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року;

- Провести документальну планову виїзну перевірку дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками;

- Провести документальну планову виїзну перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- Провести документальну планову виїзну перевірку виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Повноваження, компетенцію контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Кодексу органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок проведення документальних планових перевірок визначено у статті 77 розділу II Кодексу. Такі перевірки проводяться відповідно до плану-графіка перевірок.

Усі види перевірок повинні проводитись у рамках предмету перевірки, що визначається у наказі голови контролюючого органу про проведення перевірки.

Водночас, як встановлено п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Так, відповідно до п. 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Отже, в 2015-2016 роках, відповідач має право без отримання дозволу Кабінету Міністрів України включати в плани проведення перевірок надрокористувачів лише ті підприємства, обсяг доходу за попередній календарний рік яких становить більше 20 мільйонів гривень, або ж за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, крім винятків, передбачених п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII.

Між тим, відповідачем за час розгляду справи не було надано суду доказів, які б свідчили про надання дозволу Кабінетом Міністрів України на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1, звернення позивача із за заявкою щодо його перевірки, наявність відповідного рішення суду або підстав для проведення перевірки, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас, з матеріалів справи, а саме з податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2014 та 2015 роки, розрахунків податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2014 та 2015 роки, вбачається, що обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 у 2015 році становив менше 20 мільйонів гривень, а тому на позивача розповсюджується запроваджений п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII мораторій на проведення контролюючими органами перевірок у 2016 році.

Крім того, судом встановлено, що період, який вказаний в оскарженому наказі, вже був обревізований відповідно до акту ДПУ у Кам'янка-Бузькому районі ГУ ДФСУ у Львівській області від 10.06.2015 №40/17-00/НОМЕР_1 «Про результати проведення документальної невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, код РНОКПП НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2014».

Відповідно до ст.78.2 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Таким чином, враховуючи обмеження, встановлене Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення наказу про проведення перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, щодо дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та щодо виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

Що стосується вимоги провести документальну планову виїзну перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, то суд дійшов висновку, що в цій частині наказ є законним та не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначалось вище Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що також набрав чинності 1 січня 2015 установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Однак, суд зазначає, що зазначене обмеження не поширюється на такі випадки: щодо перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання нори законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Що стосується посилань позивача на те, що в наказі на проведення перевірки, зокрема, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування повинен був бути вказаний період, який буде перевірятися, то суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що на підставі наказу на проведення перевірки видається направлення на перевірку, в якому вказується власне період, який буде перевірятися.

Тому, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наказ Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області від 09.03.2016 №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1» в частині проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є законним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним наказу повністю.

Тому п.1 наказу Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області від 09.03.2016 №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1» підлягає визнанняю протиправним та скасуванню в частині проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 128, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області від 09.03.2016 №29 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1» в частині проведення документальної планової виїзної перевірки СПД ФО ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн 00.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський