Справа № 821/228/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/228/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Котруци Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області (далі по тексту - відповідач) , третя особа - Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" (далі по тексту - третя особа або ТОВ "ФІДОБАНК") про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.10.2015 р. позивачем отримано податкове повідомлення-рішення ДШ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 12.10.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 187 283,60 грн. (149 690,88 - податок на доходи фізичних осіб, 37 592,72 - штрафні санкції).

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 516/21-03-17-03/НОМЕР_1 від 24.09.2015 р. Так, позивач вказав, що про проведення перевірки у встановлений законодавством термін попереджений не був та в результаті цього не мав можливості оскаржити результати перевірки. У зв'язку з вказаним вважає проведену перевірку незаконною.

Також зазначив, що відповідно до рішення про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Херсонській області, з посиланням на відомості, викладені в акті перевірки, в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. позивача отримано дохід у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором ПАТ "ФІДОБАНК" в сумі 897 730,25 грн., з якого не сплачено податок на доходи фізичних осіб за ставкою 17%, оскільки база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного податкового року (1218,00 грн.). При цьому вказав, що відповідно до законодавства додатковим благом , що виникло внаслідок прощення боргу є отримані особою грошові кошти за договором кредиту, тобто, тіло кредиту.

У зв'язку з вказаним просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що перевіркою достовірності відображених у податковій декларації відомостей щодо відображення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, встановлено не відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік отримання додаткового блага у сумі 897730,25 грн.

На письмовий запит ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області платником податків ОСОБА_3 на день написання акту не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, як це передбачено Податковим кодексом.

Зазначив, що сума доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 897730,25 грн. платником податку не відображена у рядку 01.07 декларації, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу.

На підставі вказаного вважає, що податкове повідомлення - рішення винесено правомірно та просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа до суду не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, суд дійшов до наступного: між акціонерного товариства "Факторіал-Банк" та ОСОБА_3 03 липня 2008 року укладено кредитний договір № С_00312/49_08.

На підставі рішення Кредитного комітету ПАТ "Фітобанк" від 03.11.2014 р. позивачу анульовано борг у сумі 897730,25 грн.

У період з 22.09.15 р. по 24.09.2015р. відповідачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 з питань отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитом за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., яка оформлена актом від 24.09.2015 р. № 516/21-03-17-03/НОМЕР_1.

Як вбачається з вищевказаного акту перевірки, у ході перевірки встановлено порушення Податкового кодексу України, а саме, платником податку не включена до загального річного оподаткуванню доходу і не задекларована сума податку у вигляді податкового блага у розмірі 897730,25 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 149690, 88 грн.; податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік платником податків - фізичною особою ОСОБА_3 до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області не надано у встановлений законодавством термін.

До таких висновків перевіряюча особа дійшла в результаті дослідження даних податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (податковий розрахунок форми № 1 ДФ), листа ПАУТ "Фідобанк" () від 20.05.2015 р. № 25-3-1/2409-ЮЗРД, висновку відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб від 03.09.2015 р. № 3970/21-03-17-01-22.

В ході перевірки встановлено, що сума доходу від додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 149690,88 платником податку не відображена у рядку 01.07. декларації, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу.

За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 12.10.2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 187283,60 грн., у т.ч. за основним платежем на суму 149690,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 37592,72 грн.

Надаючи об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного: відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 14.1.47, 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Щодо твердження позивача, що його не було повідомлено про проведення перевірки та не ознайомлено з наказом про проведення перевірки суд зазначає, що пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що 22.09.2015 р. в.о. начальника ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонської області винесено наказ "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1).

Позивачу направлено повідомлення від 22 вересня 2015 року за № 656/21-03-17-03, яким повідомлено про дату, час та місце проведення перевірки, що підтверджується копією конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, вказаний конверт з вкладенням повернувся відправнику з відміткою про його невручення "відсутня вказана адреса".

Відповідно до п. 86.4 ст. 84 Податкового кодексу України, Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Пунктом 86.7. статті 86 ПКУ передбачено, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 86.8. статті 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки -протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що акт про проведення перевірки відповідачем направлено 25 вересня 2015 року, що підтверджується копією конверту, наявною в матеріалах справи. Вказаний конверт повернуто з відміткою "немає вказаної адреси".

Пунктом 3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 86.8 статті 68 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно винесено податкове повідомлення - рішення, оскільки порушено процедуру його прийняття. Так, відповідачем не вжито заходів для надіслання повідомлення про проведення перевірки та акту перевірки позивачу.

З наявних в матеріалах справи копіях конвертів, що направлялися позивачу з повідомленням про проведення перевірки та актом перевірки від 24.09.2015 р. вбачається, що відправлення не вручено через помилку, допущену контролюючим органом і не вжито заходів щодо встановлення дійсного місцезнаходження позивача.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом порушено процедуру, яка передує винесенню податкового повідомлення - рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно винесено оскаржуване рішення.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не надано достатньо належних та допустимих доказів правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області № від 12 жовтня 2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1872 ( одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн. 82 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 квітня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.2