Справа № 373/702/16-а
Суддя: Колодко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/702/16-а
УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2016 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Колодко Л.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини польова пошта № НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та здійснення соціальної виплати,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить визнати бездіяльність військової частини польова пошта № НОМЕР_1 щодо невиплати йому грошової компенсації за речове майно неотримане ним під час проходження військової служби в сумі 26870,28 гривень протиправною; стягнути з військової частини польова пошта № НОМЕР_1 на його користь невиплачену компенсацію за неотримане речове майно під час проходження військової служби в сумі 26870,28 гривень.
В силу вимог ч.2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справ однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Позивач у даному адміністративному позові визначив відповідачем військову частину польова пошта № НОМЕР_1 Міністерства оборони України, тобто орган державної влади.
Обгрунтовуючи подання позову до місцевого загального суду, як адміністративного суду, представник позивача посилається на п.4 ч.1 ст.18 КАС України, підкреслюючи, що цим судам підсудні спори фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу здійснення інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Однак, зазначена стаття не містить посилання на компенсацію речового забезпечення, як вид соціальної виплати, допомоги, захисту тощо.
Більше того, відповідно до абзацу 2 п.1 ст.9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції від 27.11.2015) речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, закон визначає підстави речового забезпечення військовослужбовців, а грошова компенсація вартості цього майна здійснюється як виключення із загального правила у випадку його неотримання.
Постановою Кабінету Міністрів України №1444 від 28.10.2004 (у редакції від 27.11.2015) затверджене Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, п.п.1,2,3 якого визначені норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час.
З змісту інформаційного листа Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №129/11/13-11 від 28.01.2011 щодо розгляду спорів та підсудності справ, пов`язаних із соціальними виплатами, а також змісту ст. 15 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 30.12.2010) вбачається, що справи щодо речового майна або грошової компенсації замість нього виокремлені від справ щодо соціальних виплат, послуг, допомоги, захисту, пільг.
Тобто, законодавець не відносить до соціальних виплат компенсацію за неотримане речове майно. Це право військовослужбовців не пов`язано із їх суспільним життям, а є похідним від обов`язку виконання обов`язків військової служби відповідно до встановлених нормативів забезпечення.
Таким чином, предмет позову ОСОБА_1 помилково визначений як щодо здійснення соціальної виплати, оскільки компенсація речового забезпечення військовослужбовців за своєю суттю не є соціальною виплатою, а є відшкодуванням неотриманого особою майна, яким вона має забезпечуватись за нормами належності, у зв`язку із виконанням службових обов`язків й мала нести відповідні витрати для належного виконання цих обов`язків.
Відповідно п.6 ч.3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.
Отже, з врахуванням обставин, викладених в адміністративному позові ОСОБА_1 до військової частини польова пошта № НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та здійснення соціальної виплати, вирішення цього спору підсудне Київському окружному адміністративному суду.
На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.3 ст. 108 КАС України,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини польова пошта № НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та здійснення соціальної виплати повернути позивачу для подання до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд особою, яка подала позовну заяву, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Л. В. Колодко