Справа № 815/1613/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1613/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

представника позивача Хвостіковой О.В.

представника відповідача Соколова М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Котовський винзавод",-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» в якому позивач просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Котовський вин завод» () згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 31.03.2016 р. у зв'язку із недопуском працівників ГУ ДФС в Одеській області до проведення планової виїзної перевірки TOB "Котовський винзавод».

При цьому, ГУ ДФС в Одеській області звернулось із поданням до Одеського окружного адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна. Ухвалою 00АС від 04.04.2016 закрито провадження по справі №815/1540/16, у зв'язку із наявністю спору про право, що і стало підставою для звернення до суду із адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала зав'ялені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував в обґрунтування заявленої правової позиції зазначив, що відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт вважається припиненим після спливу 96 годин з часу прийняття рішення. Оскільки після прийняття рішення про застосування арешту пройшло 28 днів, арешт не діє, а тому предмет спору відсутній.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступне.

TOB «Котовський Вінзавод» () включено до плану графіку проведення документальних перевірок на 4 квартал 2015 року (грудень).

Повідомлення про початок перевірки від 27.11.2015 №6/15-32 та наказ про проведення документальної планової перевірки TOB «Котовський Вінзавод» від 27.11.2015 №1452 вручено особисто 30.11.2015 року ОСОБА_3 (за довіреністю TOB «Котовський Вінзавод»).

Головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області Шершньовою С.Є. та головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області Попазовою Т.Л. з метою організації проведення планової виїзної документальної перевірки TOB «Котовський винзавод», код за , було здійснено заходи щодо вручення направлень ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2015 №65/22-09, 66/22-09, 67/22-09, 68/22-09, 69/22-09, 70/22-09, 71/22-09, 72/22-09, 73/22-09, 74/22-09, 75/22-09, 76/22-09, 77/22-09.

14.12.2015 року за результатами виходу на податкову адресу TOB «Котовський винзавод» (), 65009, м.Одеса, вул. Сонячна,5, було встановлено, що за зазначеною адресою посадові особи TOB «Котовський винзавод», а саме: керівник Шулеченко Ігор Ігорович не знаходиться. В офісному приміщенні №207 за адресою м. Одеса, вул. Сонячна,5 старшим економістом TOB "Котовський винзавод» Налюсніченко Г.Л. повідомлено про відсутність директора даного підприємства Шулеченко Ігора Ігоровича за податковою адресою у зв'язку з його знаходженням на виробництві у м.Котовск.

Таким чином, встановити фактичне місцезнаходження директора TOB «Котовський винзавод» Шулеченко Ігора Ігоровича не є можливим, про що складено акт від 14.12.2015 №55/15-32-22-09.

Вручити направлення ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2015 на проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства TOB «Котовський винзавод», не є можливим, про що складено акт від 14.12.2015 №56/15-32-22-09.

На адресу в.о. начальника ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС Одеській області направлено запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 15.12.2015 за №13672/7/15-32-22-09-09, акт «про неможливість вручення направлень на проведення перевірки TOB «Котовський винзавод» () від 14.12.2015 №56/15-32-22-09, акт «про відсутність посадових осіб TOB «Котовський винзавод» () за податковою адресою від 14.12.2015 №55/15-32-22-09.

ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС Одеській області 20.01.2016 №1098/8/15532201/64 повідомило про те, що TOB "Котовський винзавод» знаходиться за податковою адресою м.Одеса, вул. Сонячна,5 згідно довідки ОУ ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС Одеській області.

На підставі довідки про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків видано наказ ГУ ДФС в Одеській області від 05.02.2016 №145 щодо проведення перевірки TOB "Котовський винзавод» та виписані направлення на перевірку від 05.02.2016 №313/22-09, від 05.02.2016 №314/22-09, від 05.02.2016 №315/22-09, від 05.02.2016 №316/22-09, від 05.02.2016 №317/22-09, від 05.02.2016 №318/22-09, від 05.02.2016 №319/22-09, від 05.02.2016 №320/22-09, від 05.02.2016 №321/22-09, від 05.02.2016 №322/22-09, від 05.02.2016 №323/22-09.

08.02.2016 року за результатами виходу на податкову адресу TOB «Котовський винзавод» () 65009, м.Одеса, вул. Сонячна,5, встановлено, що за зазначеною адресою посадові особи TOB «Котовський винзавод», а саме: керівник Шулеченко І. І. не знаходиться в офісному приміщенні за податковою адресою. Таким чином, встановити фактичне місцезнаходження директора TOB «Котовський винзавод» Шулеченко І.І. не є можливим, про що складено акт від 08.02.2016 №4/15-32-22-09.

Вручити направлення ГУ ДФС в Одеській області від 05.02.2016 на проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства TOB «Котовський винзавод» не є можливим, про що складено акт від 08.02.2016 №5/15-32-22-09.

На адресу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС Одеській області направлено запит щодо встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 09.02.2016 за № 1107/7/15-32-22-09-09, акт «про неможливість вручення направлень на проведення перевірки TOB «Котовський винзавод» () від 08.02.2016 №4/15-32-22-09, акт «про відсутність посадових осіб TOB «Котовський винзавод» за податковою адресою» від 08.02.2016 №5/15-32-22-09.

До ГУ ДФС в Одеській області, надіслано довідку «Про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків)» ОУ ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 22.03.2016 №576/07-110.

На підставі довідки про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків видано наказ ГУ ДФС в Одеській області від 28.03.2016 № 433 щодо проведення перевірки TOB "Котовський винзавод» та виписані направлення на перевірку від 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №706/14-09, 28.03.2016 №704/14-09, 28.03.2016 №703/14-09, 28.03.2016 №702/14-09, 28.03.2016 №701/14-09, 28.03.2016 №700/14-09, 28.03.2016 №699/14-09, 28.03.2016 №698/14-09, 28.03.2016 №697/14-09, 28.03.2016 №696/14-09, 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №695/14-09.

Копія наказу від 28.03.2016 № 433 ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення перевірки TOB "Котовський винзавод» () та направлень на перевірку від 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №706/14-09, 28.03.2016 №704/14-09, 28.03.2016 №703/14-09, 28.03.2016 №702/14-09, 28.03.2016 №701/14-09, 28.03.2016 №700/14-09, 28.03.2016 №699/14-09, 28.03.2016 №698/14-09, 28.03.2016 №697/14-09, 28.03.2016 №696/14-09, 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №695/14-09 надіслані підприємству засобом кур'єрської доставки та вручені особисто Шулеченко І.І. (директор підприємства) 30.03.2016 року о 13-10 годині, про що свідчить підпис особи на квитанції кур'єрської служби доставки № 931162 (із відміткою «Опись отказались получить»).

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.77 Податкового Кодексу України, на підставі наказу №433 від 28.03.2016 та направлень від 28.03.2016 №696/14-09, від 28.03.2016 №704/14-09, від 28.03.2016 №697/14-09, від 28.03.2016 №698/14-0928, від 28.03.2016 №699/14-09 виданих ГУ ДФС в Одеській області, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Шершньовою С. Є. головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС в Одеській області Деревльовим Олександром Івановичем, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Кузнярською Тетяною Анатоліївною, головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Кулішом М. Є., головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Орлійчуком О.О. 30.03.2016 р. о 15 -25 годині здійснено вихід на перевірку ТОВ «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» (), за податковою адресою: м. Одеса, вул. Сонячна,5 з метою проведення планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014.

На прохідній до перевіряючих вийшла старший економіст Налюсниченко Г.Л., яка пояснила, що Шулеченко Ігор Ігорович є керівником підприємства TOB «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» відсутній на підприємстві та на даний час знаходиться у відряджені.

Посадовими особами складено акт відмови у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеської області до проведення планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р. та акт про відсутність посадових осіб за податковою адресою (а/с. 26-27).

31.03.2016 року прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» (код за ), що перебуває за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5 (м. Котовськ, вул. 50 років Жовтня, 220) (а/с. 28).

Надаючи належну оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 ПК України та Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків № 568 від 10.10.2013 р. Вказані нормативно правові акти передбачають, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України обставин. Однією з таких обставин визначено наступну: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

При цьому п. 94.5 ст. 95 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного органу державної податкової служби на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.

Адміністративний арешт застосовується рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступником) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 ст. 94 ПК України; обґрунтованість арешту має бути перевірена судом протягом 96 годин з дня прийняття рішення про застосування адміністративного арешту.

Суд звертає увагу, арешт майна є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання платником податків передбачених законом обов'язків.

Арешт може бути накладено на майно строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником органу державної податкової служби (його заступником), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, якщо власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника органу державної податкової служби, призначеного його керівником (заступником).

Виконавець рішення про арешт: надсилає рішення про арешт майна платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження; організовує опис майна платника податків.

Пунктом 94.19 ст. 94 Податкового кодексу України встановлюється перелік підстав припинення адміністративного арешту майна платника податків, зокрема, відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, адміністративний арешт припинений, оскільки податковим органом не дотримано приписи п. 94.19 ст. 94 ПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на наступному. Приписами п.п. 77.4. ст. 77 ПК України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами по справі, копія наказу від 28.03.2016 № 433 ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення перевірки TOB "Котовський винзавод» () та направлень на перевірку від 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №706/14-09, 28.03.2016 №704/14-09, 28.03.2016 №703/14-09, 28.03.2016 №702/14-09, 28.03.2016 №701/14-09, 28.03.2016 №700/14-09, 28.03.2016 №699/14-09, 28.03.2016 №698/14-09, 28.03.2016 №697/14-09, 28.03.2016 №696/14-09, 28.03.2016 №705/14-09, 28.03.2016 №695/14-09 надіслані підприємству засобом кур'єрської доставки та вручені особисто Шулеченко І.І. (директор підприємства) 30.03.2016 року о 13-10 годині, що підтверджується повідомленням про кур'єрську доставку (а/с. 29).

Тоді як, посадовими особами податкового органу вихід на перевірку ТОВ «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» здійснено 30.03.2016 р. о 15 год. 25 хв. тобто через 2 години 15 хвилин, а не через 10 днів, як то передбачано ст. 77 ПК України.

Суд критично ставиться до доводів представника позивача щодо зловживання відповідачем правами платника податків, оскільки вихід на планову перевірку через 2 години і 15 хвилин після вручення наказу є грубим порушенням з боку держави прав платників податків і жодним чином не може слугувати виправданням при порушенні приписів національного законодавства. ЄСПЛ у справі "Богач проти України" від 05.02.2015 року визнав порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого суду через "грубе свавілля" в розумінні того, що викривлення норм закону призвело до порушення конвенційних прав.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 §1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (справа «Срамек проти Австрії», «Волков проти України»).

Отже, «суд» може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженої кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (справа «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Із судовою практикою ЄСПЛ, заснованою на принципах Європейської конвенції з прав людини, узгоджується і стаття 19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та Законами України, тобто забезпечувати «відповідні гарантії» проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб.

Презумпція невинуватості юридичних та фізичних осіб у сфері публічно правових відносин з боку держави закріплена ч. 2 ст. 71 КАС України.

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.

Принцип презумпція невинуватості є обов'язковим для будь - яких суб'єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративний позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративний позову відмовити повністю.

29 квітня 2016 року.