Справа № 610/730/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 р.Справа № 610/730/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Подобайло З.Г.
Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.
за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2016р. по справі № 610/730/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст.ст.51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов`язання УПФ здійснити збільшення його пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 30.09.2015 року; та допустити негайне виконання постанови суду в межах платежу за один місяць.
Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2016р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилається на неповне з`ясування судом обставин справи , що мають значення для її вирішення , недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить суд скасувати постанову суду першої інстанції , ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги.
Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , просить суд апеляційної інстанції закрити провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2016 року.
Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що позивач 30.09.2015р. до Управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.51, п.2 ст.56, ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в порядку ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не звертався.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Отже, оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, тому на нього розповсюджуються пільги встановлені п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 за посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.04.1993 року (а.с.9).
ОСОБА_1 з 03.06.1986 року по 18.07.1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що вбачається з копій довідки Військової частини, військового квитка (а.с.10-12), тобто позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 2-ої категорії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Матеріали справи свідчить, що протоколом №8/17 від 26.02.1992 року ОСОБА_1 призначено пенсію з 23.01.1992 року на підставі ст.ст.49, 55, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням наданої особисто довідки від 04.01.1992 року про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (червень, липень 1986 року) .
З 01.04.2001 року пенсію ОСОБА_1 перераховано від заробітної плати за 24 місяці (з 01.07.1989 року по 31.10.1990 року, та з 01.05.1991 року по 31.12.1991 року) з врахуванням ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як більш вигідний варіант розрахунку пенсії
З 01.01.2004 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію ОСОБА_1 перераховано за матеріалами пенсійної справи. Розмір пенсії до перерахунку становив 155,98 грн., а з 01.01.2004 року (після перерахунку) 173,97 грн.
Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 04 місяці 01 день, в тому числі 4 місяці 18 днів за Списком №1 ліквідатор аварії на ЧАЕС. Період з 03.06.1986 року по 18.07.1986 року зараховано пільговим за Списком №1 як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, коефіцієнт кратності 1:3 відповідно до 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач посилається на те, що він 30.09.2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач на цю його заяву відмовив листом від 23.12.2015 року № 13591/02-01.
При цьому , позивачем ні до позовної заяви ні до апеляційної скарги не надано копію такої заяви від 30.09.2015 року суду.
Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області заперечує проти подання позивачем заяви 30.09.2015р. , вказує , що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 така заява відсутня.
Згідно заяв ОСОБА_1 , які подані ним до УПФ фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 02.10.2015 року та 10.12.2015 року , він просив зазначити та наступну інформацію:
чи можливо збільшення його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не більше 75 процентів цього заробітку та наступну інформацію
- з якого часу УПФУ в Балаклійському районі Харківської області йому призначено пенсію, на підставі якого Закону, загальний стаж роботи, а також трудовий стаж, який було враховано при призначенні та обчисленні пенсії, та коли проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ та за який період було враховано заробітну плату, що отримував позивач при призначенні пенсії;
- зазначити, згідно даних пенсійної справи, період його знаходження у зоні ЧАЕС та розмір отримуваної ним заробітної плати у цей період;
- чи можливо збільшення пенсії позивача відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не більше 75 процентів цього заробітку;
- чи можливо здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до статті 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із середньомісячного заробітку за час знаходження у зоні ЧАЕС;
- надати довідку про отриманий розмір пенсії з 01.01.2014 року по момент надання відповіді на дане звернення.
Таким чином, з тексту вказаної заяви ОСОБА_2 від 27.10.2015 р. вбачається, що про здійснення перерахунку пенсії він не просить.
Листами від 16.10.2015 року та 23.12.2015 року УПФ надало відповідь на вказані заяви ОСОБА_1 , в яких було запропоновано позивачу для можливого проведення перерахунку пенсії з урахуванням п.2 ст.56, ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» надати до управління заяву встановленого зразку особисто (а.с.15, 16, 19, 20).
Колегія суддів звертає увагу на те , що вказані листи пенсійного фонду не містять у собі відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.51, п.2 ст.56, ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в них не визнається право позивача на такий перерахунок , вони носять лише роз`яснювальний характер.
Згідно з ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Таким чином, особа, яка бажає, щоб їй було здійснено перерахунок пенсії, має звернутися до відповідного територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії. Така заява подається особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Без надходження такої заяви підстави для перерахунку пенсії відсутні.
Отже, оскільки ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.51, п.2 ст.56, ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в порядку ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не звертався, то й дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, так як вони відповідають вимогам закону, адже для здійснення перерахунку за таких обставин не було законних підстав.
Щодо зобов`язання УПФУ в Балаклійському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 30 вересня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
При цьому, приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має права перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог та відмовив у задоволенні адміністративного позову, оскільки позивач не звертався до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії в порядку ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .
Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють обставини, викладені в позові, які були враховані судом при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 14.03.2016р. по справі № 610/730/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 29.04.2016 р.