Справа № 335/13030/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.,при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю: представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, який уточнено до початку слухання справи по суті до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії, в якому зазначали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 травня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі під реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 01, та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, придбали по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При укладенні зазначеного договору вони сплатили збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 % вартості від придбаної частини квартири - по 2249,10 грн. кожний.

Однак, оскільки станом на 2015 рік вони жодного житла не придбавали, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ми придбала житло вперше, оскільки до 28.05.2015 відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за ними, а тому не є платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

З даного приводу 23 листопада 2015 року ми звернулись до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявами про повернення збору на обов'язкове пенсійне страхування 2249,10 грн. ОСОБА_2 і 2249,10 грн. ОСОБА_3

Однак, на звернення УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя листами від 30 листопада 2015 року № 20840/07 та 20841/07 відмовило у поверненні коштів, пославшись на відсутність підстав для такого повернення за відсутності правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше.

Просили суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя повернути ОСОБА_2, суму безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2249,10 грн. під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, шляхом формування та направлення до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізькій області подання про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2249,10 грн. та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя повернути ОСОБА_3, суму безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2249,10 грн. під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 шляхом формування та направлення до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізькій області подання про повернення ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2249,10 грн.

У судове засідання позивачі не зявилися, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позов підтримують.

Відповідач у судове засідання проти задоволення позову заперечує, з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше. Наголосив, що на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та, відповідно, органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Зазначив, що позивачем в заяві до управління про повернення сплаченого збору надано лише копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію договору купівлі продажу та копію квитанції про сплату судового збору. Дані документи жодним чином не свідчать про придбання особою житла вперше. Вважає, що ОСОБА_1 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договір купівлі - продажу не можна вважати належними та допустимими доказами придбання житла вперше з боку позивачів. Зазначив, що кошти від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до бюджету Пенсійного фонду і, відповідно. Пенсійний фонд не має права ними розпоряджатися. Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і тому не може надати подання без надання зацікавленими особами доказів придбання ними нерухомості вперше. Позивачі не надали управлінню належних доказів придбання нею житла вперше. Таким чином, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування було сплачено позивачем правильно і повернення його є неможливим.

Третя особа у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд провадження за відсутності представника.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЮ № 357998, виданий Шевченківським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області 11 вересня 2014 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НЕ № 390400, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 29 січня 2005 року, 28 травня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі під реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 01, та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, придбали по ? частині квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При укладенні зазначеного договору позивачі сплатили збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 % вартості від придбаної частини квартири - по 2249,10 грн. кожний.

Однак, оскільки станом на 2015 рік позивачі жодного житла не придбавали, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності придбала житло вперше, оскільки до 28.05.2015 відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за нами, а тому не є платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

З даного приводу 23 листопада 2015 року ОСОБА_3 Ю,О., ОСОБА_3 звернулись до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявами про повернення збору на обов'язкове пенсійне страхування 2249,10 грн. ОСОБА_2 і 2249,10 грн.. 10 коп. ОСОБА_3

Однак, на звернення позивачів УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя листами від 30 листопада 2015 року № 20840/07 та 20841/07 відмовило у поверненні коштів, пославшись на відсутність підстав для такого повернення за відсутності правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон №400/97).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону №400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до Закону №400/97 органом, контролюючим надходження до державного бюджету збору на обовязкове державне пенсійне страхування є Пенсійний фонд.

Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону №400/97 об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно п. 10 ст. 4 Закону №400/97 на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

За приписами п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 03.11.1998 за №1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що позивачами, у звязку з придбанням за договором купівлі-продажу від 28 травня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі під реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 01, та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, придбали по ? частині квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При укладенні зазначеного договору позивачі сплатили збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 % вартості від придбаної частини квартири - по 2249,10 грн. кожний.

Кошти сплачені позивачем у сумі 2249,10 грн. були зараховані до державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна».

Згідно із Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106, здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до бюджетів надходжень за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України.

З наданого позивачем ОСОБА_5 з Державного реєстру прав на нерухоме майно від вбачається, що іншого нерухомого майна крім вищезазначеної придбаної квартири за позивачами не зареєстровано.

Отже, судом встановлено, що позивачами житло (квартира) було придбане вперше, а тому керуючись вимогами Закону №400/97, позивачі звільнені від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Оскільки позивачами було сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу, а саме 2249,10 грн. кожний, то позивачі мають право на повернення зазначену суму збору з державного бюджету.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача щодо направлення подання про повернення сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна є протиправною.

Позивачі в адміністративному позові просять зобовязати відповідача повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2249,10 грн. кожному.

З приводу зазначеної вимоги, суд зазначає наступне.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів визначається Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Порядок № 787 також є обов'язковим для виконання всіма учасниками бюджетного процесу.

Згідно з п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Згідно з п. 10 Порядку №787, платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

З зазначеного Порядку вбачається, що повернення коштів здійснюється органом Казначейства за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення коштів з бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Таким чином, оскільки відповідач не наділений повноваженнями щодо повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів, вимоги позивача щодо зобовязання відповідача повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2249,10 грн. є необґрунтованими.

Відтак, у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Суд зазначає, що згідно вимог зазначеного Порядку, з метою повернення позивачу сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 2249,10 грн. відповідач має звернутися до уповноваженого органу з відповідним поданням про повернення зазначених коштів позивачу.

Отже, для повного захисту порушених прав позивача, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізькій області подання про повернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2249,10 грн.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення в повному обсязі вимог позивачів, а відтак, позов слід задовольнити частково.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Крім того, враховуючи, що позивачами заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом частково, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень кожному.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, третя особа управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області подання про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2249,10 грн. під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області подання про повернення ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2249,10 грн. під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_2, суму судового збору 487,20 грн.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_3 суму судового збору 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова