Справа № 804/15503/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача представників відповідача ОСОБА_3 Міщук Н.П., Єрмакова О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконуючого обов'язки прокурора Дніпропетровської області старшого радника юстиції Бачище Андрія Васильовича про визнання дій протиправними та скасування наказу
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Виконуючого обов'язки прокурора Дніпропетровської області старшого радника юстиції Бачище Андрія Васильовича, в якому просить:
- визнати протиправними дії виконуючого обов'язки прокурора Дніпропетровської області старшого радника юстиції Бачище А.В. щодо винесення наказу №2031к від 04.11.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
- визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки прокурора Дніпропетровської області старшого радника юстиції Бачище А.В. №2031к від 04.11.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказ виконуючого обов'язки прокурора Дніпропетровської області є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем не вчинялось дій за які передбачено застосування дисциплінарних стягнень.
Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких зазначив що дисциплінарне провадження щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності проведено у суворій відповідності до вимог ст..43, п.п. 5 п.5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру».
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом прокурора Дніпропетровської області №133 від 17.09.2015 року було призначене службове розслідування (перевірку) з метою повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин, викладених у рапорті начальника управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури області ОСОБА_7 щодо неповідомлення прокурором Петриківського району ОСОБА_3. та прокурором прокуратури вказаного району ОСОБА_8, апарату прокуратури області про судове засідання Петриківського районного суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 та неузгодження ними позиції державного обвинувача у зазначеному провадженні, виявленні причин та умов, що цьому сприяли.
Наказом №2031к від 04.11.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прокурору Петриківського району Дніпропетровської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_3 оголошено догану, у зв'язку з неналежним виконанням своїх службових обов'язків при здійсненні контролю за якістю процесуального керівництва у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, що призвело до порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, наказу Генерального прокурора України №4гн від 19.12.2012 року.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відповідно до постанови прокурора Петриківського району від 17.01.2015, доручено заступнику прокурора району ОСОБА_11, прокурору прокуратури ОСОБА_12 та прокурору прокуратури ОСОБА_13 (старший групи).
Слідчим СВ Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 за погодженням з прокурором прокуратури району ОСОБА_8 03.02.2015 повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а 17.03.2015р. обвинувальний акт направлено для розгляду по суті до Петриківського районного суду.
Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування з вищевказаних осіб в якості свідків допитано лише ОСОБА_10 та ОСОБА_20, проведено судову почеркознавчу експертизу підписів лише у двох свідоцтвах про сплату учасниками внеску у статутний фонд СТОВ «Дружба-Казначеївка», виданих на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_20
В судовому засіданні, яке відбулось 02.04.2015, ОСОБА_15 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, проти якого прокурор Усатий О.П. у судовому засіданні не заперечував.
Ухвалою Петриківського районного суду від 02.04.2015 у справі №187/304/15-к (провадження №1-кп/0187/66/15) задоволено клопотання ОСОБА_9 та звільнено останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, за закінченням строків давності.
10.06.2015 року до прокуратури Дніпропетровської області звернулось СТОВ «Дружба-Казначеївка» в особі генерального директора Савєльєва В.І. із заявою про порушення прав товариства та спроби його рейдерського захоплення шляхом використання ухвали Петриківського районного суду від 02.04.2015 року у справі №187/304/15-к, як підстави для перегляду за нововиявленими обставинами господарської справи №К30/130-08 за позовом ОСОБА_16 до СТОВ «Дружба-Казначеївка», ТОВ НВП «Агродніпро-інвест», Магдалинівської районної державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів №1/08 від 19.02.2008 та змін до статуту у новій редакції, скасування державної реєстрації змін до статуту.
Першим заступником прокурора Дніпропетровської області 17.07.2015 року до Петриківського районного суду подано заяву про перегляд вищевказаної ухвали суду за нововиявленими обставинами.
Підставою для перегляду стало те, що згідно з ухвалою Петриківського районного суду від 02.04.2015р. судом визнано встановленою ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_15 підробив у протоколі загальних зборів учасників СТОВ «Дружба-Казначеївка» №1/08 від 19.02.2008р. підписи шістьох учасників товариства, у тому числі й ОСОБА_19
Проте, проведеною прокуратурою області перевіркою встановлено, що підпис ОСОБА_19 у вищевказаному протоколі належить саме йому, що підтверджується заявою останнього від 25.05.2015, складеною у приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Працевич В.В.
Також, у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, особи, підписи яких начебто підроблено ОСОБА_15, не викликались та не допитувались. Судова почеркознавча експертиза протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Дружба-Казначеївка» №1/08 від 19.02.2008 як у ході досудового розслідування, так і судового розгляду кримінального провадження не проводилась.
Участь у розгляді заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами доручено прокурору відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури області ОСОБА_27
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року ухвалу цього ж суду від 02.04.2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_28 скасовано з огляду на те, що вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, не встановлено доказів на підтвердження в повному обсязі висунутого ОСОБА_28 обвинувачення, судом не досліджено питання правдивості показань обвинуваченого в частині підроблення підпису ОСОБА_19 у протоколі загальних зборів учасників СТОВ «Дружба-Казначеївка», особи, підписи яких підробив обвинувачений, судом не допитувалися.
У висновку також зазначено, що прокурор Петриківського району ОСОБА_3., отримавши повістку про виклик до Петриківського районного суду з метою перегляду за нововиявленими обставинами кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, не забезпечив належне виконання п.20 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» №4гн від 19.12.2012р., не повідомив про дату і час судового засідання першого заступника прокурора області, який подав заяву про перегляд, а також управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури області, що позбавило можливості працівника прокуратури Дніпропетровської області взяти участь у судовому засіданні, яке відбулось 27.08.2015.
Як зазначено у висновку від 30.10.2015 року, викладені порушення стали можливими внаслідок відсутності належного контролю з боку прокурора Петриківського району ОСОБА_3 за якістю процесуального керівництва у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, що свідчить про неналежне виконання ним п. 3.1 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» №4гн від 19.12.2012.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та законами України.
Статтею 123 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.
Так, повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначено Законом України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1789-ХІІ), іншими законодавчими актами, в тому числі Дисциплінарним статутом прокуратури України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року № 1796-ХІІ (далі - Дисциплінарний статут прокуратури України).
Частиною 3 ст. 48 Закону № 1789-XII передбачено, що за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним Статутом прокуратури України.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників прокуратури, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.
Відповідно до ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарними стягненнями є: догана; пониження в класному чині; пониження в посаді; позбавлення нагрудного знаку "Почесний працівник прокуратури України"; звільнення; звільнення з позбавленням класного чину.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 р. № 104 (надалі - Інструкція № 104) службове розслідування (перевірка) - це комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків - кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури, а також за фактами порушень виконавської та трудової дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, передбачених цією Інструкцією.
Відповідно до п. 1.3 Інструкції № 104 метою службових розслідувань (перевірок) є швидке, всебічне, повне та неупереджене з'ясування обставин, за яких скоєно ганебні вчинки, допущено неправомірне втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягання на їх життя, здоров'я та майно, виявлення причини і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження правопорушень серед особового складу.
Службові розслідування (перевірки) проводяться незалежно від проведення стосовно працівників прокуратури досудового розслідування у кримінальних провадженнях, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення (п. 1.4 цієї ж Інструкції).
Відповідно до пп. 2.1.11, пп. 2.1.12 Інструкції № 104 підставами для проведення службового розслідування (перевірки) є:
- невиконання або неналежне виконання працівниками прокуратури своїх службових обов'язків що призвело до порушення законних прав і свобод громадян та інтересів держави;
- інші грубі порушення закону, трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури шкодять авторитету органів прокуратури.
Відповідно до п. 3.4 Інструкції № 104 про призначення службового розслідування (перевірки) уповноваженим керівником органів прокуратури видається розпорядження, у якому визначається склад комісії (голова та члени), підстава, мета та строки його проведення, прізвище, ім'я, по батькові особи щодо якої проводиться розслідування, та її посада.
Розділом 8 Інструкції визначено перелік питань, які підлягають з'ясуванню під час проведення службового розслідування.
Так, зокрема, обставини, події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), час, місце, спосіб, наслідки тощо. Правомірність дій працівників прокуратури, що призвели, до події чи безпосередньо передували їй. Наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури ознак кримінального, корупційного правопорушення, інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, їх мотиви. Обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника прокуратури чи знімають безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні порушення. Характеристика особи, що вчинила порушення (ставлення до виконання службових обов'язків, поведінка до вчинення порушення тощо), з додержанням вимог Закону України «Про захист персональних даних». Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосереднього керівника особи, щодо якої проводиться службове розслідування (перевірка), інших посадових осіб у недопущенні порушення. Обставини зарахування в органи прокуратури працівників, які припустилися порушень, обґрунтованість переміщення, просування по службі, застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Характер і розмір завданих порушенням матеріальних збитків, а також можливість їх відшкодування. Обґрунтованість та відповідність ступеню вини і тяжкості проступку прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події.
Згідно п.п 10.1 Інструкції №104 результати службового розслідування (перевірки) оформляються висновком, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.
Відповідно до п.п 10.6 Інструкції №104 висновок службового розслідування (перевірки) підписується головою та членами комісії, затверджується керівником органу прокуратури, який його призначив.
Не пізніше наступного робочого дня після затвердження керівником висновку службового розслідування (перевірки) голова та члени комісії зобов'язані повідомити про його завершення особу, стосовно якої воно проведено, про що зробити відповідну відмітку (пп. 6.2.12 Інструкції № 104).
Згідно п.п 11.1 Інструкції №104 за результатом службового розслідування (перевірки) працівники прокуратури можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності, у тому числі з урахуванням пропозицій, викладених у висновку службового розслідування (перевірки).
Тобто, сам висновок службової перевірки по своїй природі не є документом який створює правові наслідки, це лише оформлений результат розслідування який носить рекомендаційний характер для посадової особи, яка буде, вирішувати питання чи були в діях особи відносно якої відбувалася службова перевірка будь-які порушення та чи є необхідність застосовувати заходи дисциплінарного впливу або відповідальності відповідно до закону.
Сама наявність висновку не свідчить про обов'язок притягнення особи відносно якої проводилось службове розслідування, а є лише правом посадової особи.
Разом з тим, пунктом 7.8 Інструкції №104 встановлено, що особа стосовно якої проводиться службове розслідування, має право у десятиденний строк з дня ознайомлення зі змістом висновку про результати службового розслідування (перевірки) оскаржити його керівнику, який призначив службове розслідування (перевірку) , прокурору вищого рівня та у встановленому порядку до суду.
Суд звертає увагу, що в наказі №12 від 20.07.2015 року «Про розподіл службових обов'язків між прокурорським працівниками прокуратури району» зазначено, що прокурор Петриківського району ОСОБА_3., за собою залишає загальне керівництво роботою прокуратури та питання:
контролю за якістю здійснення процесуального курівництва під час проведення досудового розслідування слідчим відділом Петриківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні;
організації роботи та контролю за якістю підтримання державного обвинувачення чи іншої участі прокурорів у розгляді проваджень судами.
Також, суд зазначає, що відповідно до п. 3.1 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» №4гн від 19.12.2012, керівників органів прокуратури та галузевих підрозділів апаратів прокуратур усіх рівнів, які за розподілом обов'язків відповідають за відповідну ділянку роботи, зобов'язано здійснювати контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні.
Твердження позивача про те, що посилання у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності №2031 від 04.11.2015 на наказ Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» №4гн від 19.12.2012 є порушенням ч. 2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру», оскільки вказаний наказ не пройшов обов'язкової державної реєстрації в Міністерстві юстиції України та не включений до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, є не обґрунтованими, оскільки на час винесення наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» №4гн від 19.12.2012р., Закон не передбачав його державної реєстрації та включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача, оскільки при винесенні оскаржуваного наказу від 04 листопада 2015 року №2031к відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись статтями 69 - 71, ст.ст.158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2016 року

Суддя О.В. Єфанова