Справа № 826/27268/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 квітня 2016 року № 826/27268/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомНедержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України»
доМіністерства юстиції України
провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

- зобов'язання відповідача забезпечити приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не виконано п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині не приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680 у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до них змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи, оскільки така бездіяльність порушує права позивача при реалізації завдання адвокатського самоврядування, унеможливлюючи право та обов'язок Національної асоціації адвокатів України належно представляти адвокатуру України.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що права позивача ніяким чином Міністерством юстиції України не порушені.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2012 року прийнято Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ, який набрав чинності з 15 серпня 2012 року (далі по тексту - Закон №5076-VІ), яким визначені правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Пунктом 10 Розділу Х Перехідних положень Закону №5076-VІ передбачений обов'язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На виконання вказаних норм Перехідних положень Закону №5076-VІ 17.11.2012р. відбувся Установчий з'їзд адвокатів України, яким заснована Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України», затверджено її Статут та прийняті інші рішення.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №5076-VІ Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Організаційними формами (органами) адвокатського самоврядування, які відповідно мають власні найменування та визначені Законом є: конференції адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ревізійні комісії адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Рада адвокатів України, з'їзд адвокатів України (ст.ст. 46, 47, 48, 54, 55 Закону №5076-VІ та ст. 6 Статуту Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України».

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №228, Мінюст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною сьомою статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003р. №755-ІV (станом на момент виникнення спірних правовідносин) Міністерством юстиції України встановлюються вимоги щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Так, листом від 21.10.2015р. №701/0/2-15 Національна асоціація адвокатів України звернулась до Прем'єр - міністра України Яценюка А.П. в якому просила надати доручення Міністерству юстиції України щодо внесення змін до Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Мінюсту від 05.03.2012р. №368/5, зі змінами та доповненнями, які передбачають заборону використовувати власні назви органів адвокатського самоврядування у найменуванні іншої юридичної особи або її відокремлених підрозділів.

Розгляд вказаного звернення у відповідності до листа Віце - прем'єр - міністра - Міністра культури України В. Кириленка від 29.10.2015р. №43663/1/1-15 було доручено Міністерству юстиції України.

Листом від 25.11.2015р. №798/13134-0-4-15/8 відповідач на лист позивача від 21.10.2015р. №701/0/2-15 надав відповідь про відсутність правових підстав для внесення змін до Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Мінюсту від 05.03.2012р. №368/5, щодо заборони використання юридичними особами власних назв органів адвокатського самоврядування.

Окрім цього, позивач листом №882/02-15 від 16.12.2012р. повторно звернувся до Прем'єр - міністра України з метою з'ясування наявності відповідного доручення Кабінету Міністрів України.

Листом заступника Міністра Кабінету Міністрів України Греби Р.В. від 25.12.2015р. №51101/1/1-15 розгляд звернення було доручено Міністерству юстиції України, яке листом №1171/15485-0-4-15-8.4 від 16.01.2016р. повторно відмовило позивачу в приведенні вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Законом №5076-VІ та Статутом Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» передбачені назви та правові засади діяльності кожного з органів адвокатського самоврядування. При цьому, кожен орган адвокатського самоврядування представляє відповідно інтереси адвокатів або регіону, або України в цілому перед органами державної влади, органами місцевого самоврядування, міжнародними та іншими організаціями, тобто має чіткі визначені Законом завдання та мету створення.

Разом з тим, власні найменування органів адвокатського самоврядування на даний час є такими, що не заборонені для використання у найменуванні будь-якій юридичній особі, жодним нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України, міністерства та іншими центральними органами виконавчої влади.

На думку позивача, бездіяльність Міністерства юстиції України призводить до можливості юридичним особам, які не створені відповідно до спеціального Закону, привласнювати власні назви органів адвокатського самоврядування та користуватись ними на власний розсуд в порушення Закону №5076-VІ.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та у зв'язку із цим необхідність зобов'язання вчинити певні дії, обумовила позивача звернутися з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону №5076-VІ адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з статтею 44 Закону №5076-VІ завданнями адвокатського самоврядування є:

1) забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності;

2) підтримання високого професійного рівня адвокатів;

3) утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

4) створення сприятливих умов для здійснення адвокатської діяльності;

5) забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність;

6) забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України;

7) участь у формуванні Вищої ради юстиції у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 45 Закону №5076-VІ Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об'єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Національна асоціація адвокатів України:

1) представляє адвокатуру України у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадськими об'єднаннями та міжнародними організаціями, делегує представників до органів державної влади;

2) захищає професійні права адвокатів та забезпечує гарантії адвокатської діяльності;

3) забезпечує високий професійний рівень адвокатів України;

4) забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України;

5) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Національна асоціація адвокатів України утворюється з'їздом адвокатів України та не може бути реорганізована. Ліквідація Національної асоціації адвокатів України може бути здійснена лише на підставі закону.

Статут Національної асоціації адвокатів України затверджується з'їздом адвокатів України та є її установчим документом.

З моменту державної реєстрації Національної асоціації адвокатів України її членами стають всі особи, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Інші особи стають членами Національної асоціації адвокатів України з моменту складення присяги адвоката України.

Відповідно до п. 10 Розділу Х Перехідних положень Закону №5076-VІ передбачений обов'язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №228 (далі по тексту - Положення №228) визначено, що Міністерство юстиції України (Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності; забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно з п. 2 Положення №228 Мін'юст у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 3 Положення №228, зокрема передбачено, що основними завданнями Мінюсту є формування і забезпечення реалізації політики з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 4 Положення №228 Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів; розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавства та подає їх в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України.

Пунктом 10 Положення №228 передбачено, що Мін'юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Накази Мін'юсту, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Нормативно-правові акти Мін'юсту підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Мін'юсту, видані у межах повноважень, передбачених законом, обов'язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Отже, Міністерство юстиції України зобов'язано забезпечувати постійне приведення нормативних актів з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі щодо особливості їх найменування, у відповідності до Закону №5076-VІ, оскільки останній має вищу юридичну силу.

Так, вимоги до найменування громадських об'єднань передбачені статтею 10 Закону України «Про громадські об'єднання» від 22.03.2012р. №4572-VІ, найменування громадського об'єднання визначається рішенням установчих зборів під час його утворення.

Найменування громадського об'єднання складається з двох частин - загальної та власної назв. У загальній назві зазначається організаційно-правова форма громадського об'єднання ("громадська організація", "громадська спілка").

Найменування громадського об'єднання викладається державною мовою. Громадське об'єднання може також викласти свою власну назву, поряд з державною мовою, іноземною мовою або мовою національної меншини.

Власна назва громадського об'єднання не повинна бути тотожною власним назвам інших зареєстрованих громадських об'єднань або громадських об'єднань, повідомлення яких прийнято в установленому цим Законом порядку.

Власна назва громадського об'єднання не може містити:

1) найменування органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, складових найменувань цих органів (міністерство, агентство, служба, інспекція, комітет, адміністрація, прокуратура, суд);

2) власну назву громадського об'єднання, діяльність якого заборонена в судовому порядку (протягом трьох років після набрання відповідним рішенням суду законної сили);

3) інші позначення, використання яких обмежено законом.

Власна назва громадського об'єднання не може містити слова "державний", "комунальний" та похідні від них. Власна назва навчального закладу, установи чи організації у власній назві громадського об'єднання може використовуватися лише за згоди відповідного навчального закладу, установи чи організації.

Забороняється використання у власній назві громадського об'єднання історичних державних найменувань, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Власна назва громадського об'єднання має містити інформацію про статус громадського об'єднання ("дитяче", "молодіжне", "всеукраїнське") та може містити інформацію про його вид ("екологічне", "правозахисне" тощо).

Власна назва громадського об'єднання може містити ім'я (псевдонім) фізичної особи за умови попередньої письмової згоди цієї особи або її спадкоємців, засвідченої в установленому законом порядку, якщо інше не передбачено законом.

Громадське об'єднання має право на використання свого найменування з моменту реєстрації або прийняття в установленому цим Законом порядку повідомлення про його утворення. Забороняється використання найменування громадського об'єднання фізичними та юридичними особами, які не належать до цього громадського об'єднання, без згоди такого громадського об'єднання для цілей, не пов'язаних з діяльністю цього громадського об'єднання.

Відповідно до частини першої статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Згідно з частиною третьою статті 90 Цивільного кодексу України найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини п'ятої статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Згідно з п. 1.1 Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680, зі змінами та доповненнями, найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Пунктом 1.2 Вимог визначено, що назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію щодо мети діяльності, виду, способу утворення, залежності юридичної особи та інших відомостей згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установлених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та законами України.

Відповідно до п. 1.4 Вимог юридична особа може мати, крім повного найменування, скорочене найменування.

Згідно з п. 1.5 Вимог найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи.

Відповідно до п. 1.7 Вимог у найменуванні юридичних осіб забороняється використання:

- повних чи скорочених найменувань органів державної влади або органів місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичних державних найменувань, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України, - у найменуваннях юридичних осіб приватного права;

- термінів, абревіатур, похідних термінів, заборона використання яких передбачена законами України;

- символіки комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

Згідно з Положенням про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з'їздом адвокатів України 17.11.2012р., Рада адвокатів України діє у системі Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з'їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України. Найменування Ради адвокатів України: повне найменування: українською мовою - РАДА АДВОКАТІВ УКРАЇНИ; англійською мовою - BAR COUNCIL OF UKRAINE; скорочене найменування: українською мовою - РАУ; англійською мовою - ВСU (п. 1,3 Положення).

Отже, законодавством України чітко визначено власні найменування для всіх органів адвокатського самоврядування, які передбачені вичерпним переліком. Підміна органів адвокатського самоврядування, використання їх власних назв іншими суб'єктами суспільних відносин не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що Всеукраїнським громадським об'єднанням «Рада адвокатів України» (), яка має коротку назву «Рада адвокатів України» та відповідну сторінку в соціальній мережі Фейсбук - група «Рада адвокатів України» здійснюється нагородження іноземних адвокатів від імені Національної асоціації адвокатів України та до неї заявляються позови, як до Ради адвокатів України - органу адвокатського самоврядування, що порушує права позивача на здійснення забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Таким чином, суд погоджується з доводами Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», що Міністерством юстиції України не забезпечено виконання вимог п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

У той же час, зважаючи на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні жодні доручення Кабінету Міністрів України адресовані Міністерству юстиції України на виконання п. 10 Розділу Х Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», проте розгляд звернень позивача, адресованих Кабінету Міністрів України листами від 21.10.2015р. №701/0/2-15 та №882/02-15 від 16.12.2012р. було доручено Міністерству юстиції України, яким протиправно відмовлено в їх задоволенні, суд з урахуванням встановлених у справі обставин, приходить до переконання про наявність ознак протиправної бездіяльності відповідача щодо не виконання п. 10 Розділу Х Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Для належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436,00грн. з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не виконання п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зобов'язати Міністерство юстиції України забезпечити приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012р. №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012р. №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Присудити з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436,00грн.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко