Справа № 822/2079/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2079/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:позивача, представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" №/2810 від 04.12.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - ДПІ у м. Хмельницькому), яка є правонаступником Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області форми "Р" №/2810 від 04.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вказаним податковим повідомленням-рішенням їй протиправно донараховано податкове зобов'язання та штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, оскільки позивачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства. Зазначає, що не отримувала повідомлення від третьої особи про анулювання заборгованості в сумі 91131,71 грн. Крім того, не маючи можливості для погашення заборгованості по кредиту вона повернула автомобіль, який купувала в кредит, для реалізації на торгах для погашення боргу, а непогашений залишок продовжує виплачувати. Про підтвердження зазначеного свідчить лист банку про існуючу заборгованість від 22.11.2013 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, що вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що факт порушення позивачем норм податкового законодавства зафіксований працівниками Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області в акті документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року №22-25-17-02/4668/ від 21.11.2013 року, а тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції (далі - ПАТ "Райффайзен банк Аваль"), яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання повноважного представника не направила, про причини неявки суду не повідомила. Жодних клопотань на адресу суду від третьої особи не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов наступних висновків.

Між позивачем та ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" укладено кредитний договір №014/2184/73/1044 від 05.07.2007 року, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 11900 доларів США.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/2184/73/1044 від 05.07.2007 року, в період з 06.07.2007 року по 06.04.2009 року по кредиту діє річна ставка 13%, в період з 07.04.2009 року по 06.04.2010 року по кредиту діє річна ставка 10%, від 07.04.2010 року до повного погашення по кредиту діє річна ставка 13%. По пені на всі періоди до повного погашення кредиту діє денна ставка 0,50%.

Вказаним розрахунком за наростаючим підсумком станом на 02.10.2012 року сума нарахованої ОСОБА_3 пені з урахуванням всіх попередніх розрахунків та погашень становить 11497,22 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на 02.10.2012 року становить 91897,28 грн.

Листом від 02.10.2012 року банком повідомлено позивача про анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором від 05.07.2007 року за пенею в розмірі 91131,71 грн. В листі також було відмічено, що вказана сума анульованого боргу буде включена банком до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь позивача як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому боргове зобов'язання було анульовано. При цьому вказано позивачу на обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді анульованого боргового зобов'язання та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації.

В матеріалах справи також міститься лист АТ "Райффайзен банк Аваль" від 02.12.2012 року про отримання позивачем такого повідомлення 02.10.2012 року.

Листом ПАТ "Райффайзен банк Аваль" від 22.11.2013 року, надісланим на адресу позивача, третя особа повідомляє позивача про існування заборгованості за кредитним договором та пропонує прощення частини боргу в розмірі 20% заборгованості за кредитом та процентами, а також 100% заборгованості за пенею, у разі погашення мінімальної суми заборгованості в розмірі 80% від заборгованості за кредитом та процентами.

Суд також встановив, що позивач до ДПІ у м. Хмельницькому податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік не подавала.

Відповідно до наказу ДПІ у м. Хмельницькому від 06.11.2013 року №2949, 21.11.2013 року посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 рік, за результатами якої складено акт №22-25-17-02/4668/ від 21.11.2013 року.

Згідно висновків вказаного акту №22-25-17-02/4668/ від 21.11.2013 року встановлено порушення п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс), внаслідок чого позивачем занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 15277,79 грн.

До такого висновку відповідач дійшов на підставі того, що ОСОБА_3, в порушення вимог податкового законодавства, не задекларувала та не сплатила податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 15 277,79 грн., в результаті отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу (пені) платника податків, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

На підставі вищенаведеного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Р" №/2810 від 04.12.2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 19097,24 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 15277,79 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3819,45 грн.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

При цьому, згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

У відповідності до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, згідно до п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, згідно з п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За вимогами п.п.165.1.49 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Тому, пеня, нарахована боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, згідно ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Тому, суд вважає, що анульована (прощена) позивачу ПАТ "Райффайзен банк Аваль"№ пеня в розмірі 91131,71 грн., нарахована протягом вищевказаного часу дії договору, не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Крім того, суд зауважує відповідачу, що в чинній станом на момент розгляду судом справи редакції ПК України, у п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, законодавцем виправлено технічну неточність щодо визначення додаткового блага, яким, зокрема, є основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Враховуючи вищенаведене, відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються нормами ЦК України. При цьому, нарахування пені є лише засобом забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання перед банком.

Матеріалами справи також підтверджується, що внаслідок невиконання умов договору банком продовжено нарахування пені (станом на 22.11.2013 року нарахування такої склало 8338,93 доларів США згідно листа банку від 22.11.2013 року).

Прощена позивачу пеня не є її доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (в т.ч. пеня) ним не отримується, а банк, в свою чергу, має право як стягувати її, так і відмовитись від її стягнення.

На підставі наведеного суд вважає, що пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки ДПІ у м. Хмельницькому не доведено правомірності визначення позивачу грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 19097,24 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 15277,79 грн. та штрафними санкціями в сумі 3819,45 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ДПІ у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення необхідно задовольнити.

За ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі,

Суд встановив, що при зверненні до суду, згідно квитанції №78 від 26.05.2014 року, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 182,70 грн., які підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.11, 71, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області форми "Р" №/2810 від 04.12.2013 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер , судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29 квітня 2016 року 10:15.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук