Справа № 802/3403/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3403/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

26 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивачів: не зявився,

представника відповідача: Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року заяву задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

В судове засідання представник позивачі не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він з 18.04.2016 року по 01.05.2016 року проходить заліково - екзаменаційну сесію у економіко - правовому коледжу Вінницького фінансово - економічного університету. Однак, колегія судів вказану заяву до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів щодо проходження вказаної сесії суду не надано.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року, визнано протиправними та скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 01.09.2014 про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Зобов'язано управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області поновити розгляд заяв про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з урахуванням вимог закону України "Про імміграцію" та наказу в.о. Міністра внутрішніх справ України № 626 від 17.07.2012.

Так, зокрема, Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні вказав, що перелік та вимоги до документів, які необхідно додати до заяви для надання дозволу на імміграцію, передбачені ст. 6 Закону України "Про імміграцію" та п.п Порядку № 1983, тому позивачі, звернувшись у червні 2011 року із заявами для надання дозволів на імміграцію, подали всі необхідні та відповідаючи вимогам вказаних норм документи.

Однак, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень від 01.09.2014 року шестимісячний строк з моменту видачі частини поданих позивачами документів сплинув, у зв'язку з чим позивачі, як вважає відповідач, для отримання дозволів на імміграцію мали б подати нові документи.

Крім того, п.п Порядку № 1983 не зобов'язує особу, яка подає заяву про надання дозволу на імміграцію, поновлювати документи, відомості за якими можуть змінюватися через шість місяців з дня їх видачі.

За наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що, подавши у червні 2011 року документи для отримання дозволу на імміграцію в Україну, позивачі не повинні були бути обтяжені покладенням на них відповідачем додаткових зобов'язань.

Постановою про відкриття провадження від 20.07.2015 року боржнику надано строк до 27.07.2015 року для добровільного виконання рішення суду.

На виконання вищезазначеного рішення суду, управлінням Державної міграційної служби у Вінницькій області за результатами розгляду заяв від 24.06.2011 року прийнято рішення у формі висновків від 29.01.2016 року про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну особам без громадянства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так, у вищезазначених висновках вказано, що документи, які містяться в матеріалах справ заявників про надання дозволу на імміграцію в Україну особам без громадянства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. не відповідають чинному законодавству України про правовий статус іноземців, а саме: на момент прийняття рішення є недійсними довідки про відсутність судимості та документ, виданий лікувально-профілактичним закладом про відсутність хвороб у заявників; на даний час заявники не проживають за адресою особи, яка 22.06.2011 року надавала згоду на проживання у власній квартирі.

Отже, з наведених підстав особам без громадянства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну та рекомендовано їм звернутись до ДМС України із заявами щодо отримання дозволів на імміграцію та надати документи, які визначені Законом України "Про імміграцію" та постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 року.

Не погоджуючись із такими висновками управління Державної міграційної служби у Вінницькій області від 29.01.2016 року, які прийняті за результатом розгляду заяв від 2011 року, заявники звернулись до суду в межах ч.9 ст.267 КАС України.

Задовольняючи частково заяву в межах ч.9 ст.267 КАС України, а саме визнання протиправними та скасування висновків управлінням Державної міграційної служби у Вінницькій області від 21.01.2016 року про відмову у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 дозволу на імміграцію в Україні відповідно до ч. 6 . ст. 10 Закону України "Про імміграцію" суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не дотримався принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачів і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що призвело до настання несприятливих наслідків для позивачів за відсутності будь-якої їх вини в обставинах, що виникли. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого

касаційного провадження;

7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до

виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить

сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з

повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

При цьому, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу (ч. 10 ст. 267 КАС України).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 01.09.2014 про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Зобов'язано управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області поновити розгляд заяв про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з урахуванням вимог закону України "Про імміграцію" та наказу в.о. Міністра внутрішніх справ України № 626 від 17.07.2012 року.

На виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області прийнято висновок 06.01.2015 року щодо поновлення розгляду заяв про надання дозволу на імміграцію в Україну особам без громадянства ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Тобто, враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області рішення Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року виконало у повному обсязі.

Крім того, виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року також підтверджується постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Вінницькій області ВП №48138941 від 24.11.2015 року, ВП №48139184 від 24.11.2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішенні управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 06.01.2015 року прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України з дотриманням прав, свобод, інтересів позивачів, а тому заява ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 в частині вимог про визнання протиправними та скасування висновків управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.01.2016 року про відмову в наданні ОСОБА_1, ОСОБА_3, Гасер Осами Валід дозволу на імміграцію в Україну задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачами не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та законних інтересів шляхом подачі заяви в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України, оскільки відповідачем своїм рішенням 06.01.2015 року щодо поновлення розгляду заяв про надання дозволу на імміграцію в Україну особам без громадянства ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було виконано рішення суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви в межах ч.9 ст.267 КАС України слід відмовити, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.