Справа № 804/5934/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокусправа № 804/5934/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Орльонок» Солонянського району» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі № 804/5934/15 за позовом Комунального закладу «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Орльонок» Солонянського району» до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальний заклад «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Орльонок» Солонянського району» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 034 від 02 вересня 2011 року, яким застосовані фінансові санкції в таких розмірах: - не прийнято до зарахування витрат 36991,73 грн., накладено штраф на суму 18495,86 грн. за порушення «Норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1591 від 22.11.2004 року, пункту 1.4 «Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 17 від 25.02.2009 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено ( т.1 а.с.71-73). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2012 року скасована, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 034 від 02 вересня 2011 року (т. 1 а.с.123-128). Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12 березня 2015 року зазначені вище судові рішення скасовані та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.161-163).

При новому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги заявою від 20.07.2015 року ( т. 1 а с.с 208-212) та в обґрунтування позову зазначав про порушення порядку та термінів проведення перевірки, за результатами якої прийнято спірне рішення; про відсутність договору між позивачем та відповідачем про здійснення фінансування за рахунок страхових коштів Фонду, внаслідок чого відсутні і підстави для перевірки використання страхових коштів Фонду цільового призначення; не отримання позивачем коштів Фонду з окремого рахунку, оскільки кошти були сплачені безпосередньо батьками та підприємствами, які направляли дітей на відпочинок.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, задовольнивши позовні вимоги. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини по справі, надано невірну оцінку наданим доказам. На думку апелянта, Акт перевірки, на підставі якого відповідачем прийнято спірне рішення, містить висновки про те, що позивачем не були використані в повному обсязі виділені кошти Фондом на харчування та оздоровлення дітей і фактичний залишок складає 39178,65 грн., у зв'язку з чим ця сума не може вважатись перевищенням витрат. Крім того, додаток № 4 до Акту перевірки не містить даних про перевищення позивачем витрат на харчування. Щодо оздоровлення чотирьох дітей віком до семи років, апелянт вказує на те, що рішення про направлення на відпочинок дітей за рахунок часткового фінансування коштами Фонду було прийнято відповідачем, оскільки на момент заїзду на відпочинок ці діти (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1) мали путівки із зазначенням їх повної вартості, а встановити, яка саме частина коштів буде покрита за рахунок коштів Фонду, позивач не міг і не був зобов'язаний. Відмовити у прийнятті дітей за путівками позивач також не мав права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 04.03.2011 року № 17 затверджено граничну норму витрат у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 38,00 грн. (харчування дітей (у частині вартості набору продуктів харчування) - не більше 35,00 грн. на один людино-день та лікування та культурне обслуговування дітей - не більше 3,00 грн. на один людино-день з розрахунку на оздоровчу зміну). Відповідно до пункту 3 Норм харчування дітей в оздоровчих закладах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2004 року № 1591 відповідні органи зобов'язані забезпечити дотримання норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах в межах відповідних бюджетних призначень. Актом перевірки від 29.08.2011 року встановлено, що в КЗ «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Орльонок» Солонянського району» харчування здійснювалось з порушенням норм харчування дітей, затверджених зазначеною постановою Кабінету міністрів України. Крім того, Фондом не приймається до заліку сума коштів 1596 грн. (гранична норма витрат за 21 день на одну дитину - 798 грн. х 2), витрачених на оздоровлення двох дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яким на момент заїзду до ДЗО «Орльонок» не виповнилось 7 років, оскільки пунктом 1.4 Порядку № 17 передбачено, що організованими формами оздоровлення за рахунок коштів Фонду охоплюються діти віком від 7 до 18 років. Відповідач вважає, що апеляційна скарга позивача є безпідставною, тому має бути залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін, як законна та обґрунтована.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, на підставі наказу директора Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №95-В від 19.08.2011року та направлення № 736/04 від 19.08.2011року № 736/04 головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_7, головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_8 23-25, 27 та 29 серпня 2011 року проведена планова перевірка правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності цільового призначення на часткове утримання у Комунальному закладі "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району» (т.1 а.с.229-232, 236-241), за результатами якої 29.08.2011року складено Акт (т. 1 а.с.25-27). Під час перевірки встановлені порушення п.1.4 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду від 25.02.2009р. № 17 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.06.2009 року за №502/16518, яке виявилося в тому, що в дитячому таборі було оздоровлено чотирьох дітей, які не досягли 7 років, а також порушення постанови Правління Фонду від 04.03.2011р. № 17 "Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2011 рік", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2011 року за №450/19188, що виявилося у здійсненні харчування дітей у таборі з перевищенням норм харчування дітей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах" №1591 від 22.11.2004р., що призвело до використання з порушенням коштів Фонду по статті харчування у сумі 39178,65грн. (в тому числі кошти Дніпропетровської області 35395,73грн. та кошти Полтавської області 3782,92грн.). За результатами розгляду матеріалів перевірки Виконавчою дирекцією Дніпропетровського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі статті 22, пункту 6 частини 1 статті 28, статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" прийнято рішення №034 від 02.09.2011р. про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій, згідно якого до Комунального закладу "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району застосовано фінансові санкції в таких розмірах: не прийнято до зарахування витрат на суму 36991,73грн.; накладено штраф на суму 18495,86грн., а всього - 55487,59грн. (т.1 а.с.17).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного рішення, оскільки порушення, що були встановлені під час перевірки підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 1.6 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду від 25.02.2009р. №17 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.06.2009 року за №502/16518 визначено, що кошти Фонду виділяються на організацію харчування (у частині вартості набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей у межах граничних норм витрат.

Постановою правління ФСС з ТВП від 04.03.2011р. №17 "Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2011 рік" (далі - Постанова №17), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2011 року за №450/19188, затверджено на 2011 рік граничну норму витрат у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 38,00грн. (не більше 35,00грн. на один людино-день на харчування дітей (у частині вартості набору продуктів харчування) та не більше 3,00грн. на один людино-день з розрахунку на оздоровчу зміну на лікування та культурне обслуговування дітей).

Норми харчування дітей в оздоровчих закладах затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2004р. №1591 "Про затвердження норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах" (далі - Постанова КМУ №1591), пунктом 3 якої визначено, що відповідні органи зобов'язані забезпечити дотримання норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах, затверджених цією постановою, у межах відповідних бюджетних призначень. Норми розраховані на одну дитину на день в грамах.

Як встановлено під час перевірки, згідно калькуляції повна вартість путівки у 2011 році до ДЗО "Орльонок" складала 2520,00грн., в тому числі: господарські витрати - 1722,00грн. та витрати на харчування, лікування та культобслуговування дітей - 798,00 грн., які фінансувалися за рахунок коштів Фонду. Отже, з урахуванням максимальної суми витрат на харчування дітей, які оздоровлювалися за рахунок коштів Фонду, враховуючи тривалість зміни 21 день, витрати на харчування дітей за весь оздоровчий сезон складають 288120,00грн., в тому числі по змінах:

- в І зміну - 8820,0 грн. (12 дітей *21 день *35 грн.);

- в II зміну - 141855,0 грн. (193 дитини*21 день* 35 грн.);

- III зміну - 114660,0 грн. (156 дітей*21 день*35 грн.);

- в IV зміну - 22785,0 грн. (31 дитина*21 день *35 грн.).

Позивачем здійснювалося складання щоденних меню-розкладів, на підставі примірних двотижневих меню та з урахуванням наявних продуктів та продовольчої сировини, як це визначено "Порядком організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005р. №242/329 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2005 року за №661/10941. Меню-розклад складається єдиним для всіх дітей закладу (пункт 23). Кількість продуктів (вага брутто), що використовуються, записується у меню-розкладі у вигляді дробу: у чисельнику - на одну дитину, у знаменнику - на всіх дітей. Обов'язково указується повна назва страв та їх вихід.

Як вбачається з Акту перевірки, харчування дітей здійснювалось за нормами, які не відповідають нормам харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1591, і суд першої інстанції дослідив цю обставину, навівши у постанові перелік продуктів, норму закладки та фактичне використання (т. 1 а.с. 207). Доводи апелянта про те, що висновки перевірки не підтверджуються документально, спростовуються Актом перевірки та додатками до нього, у тому числі і додатком № 4 (т. 1 а.с. 174-177). При цьому, в Акті перевірки зазначено про те, що отримувач страхових коштів надати письмові пояснення на підтвердження правильності застосування норм харчування, які не відповідають законодавчо встановленим нормам відмовився.

Також суд першої інстанції здійснив перевірку доводів позивача про те, що Комунальний заклад "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району» не є отримувачем коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а тому і не може бути суб'єктом перевірки, проведеної відповідачем, і дійшов висновку про їх необгрунтованість.

Так, Відповідно до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001р. №2240 для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду. Надання послуг застрахованим особам,пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням, здійснюється за наявності медичних показань. Обсяг коштів для забезпечення оздоровчих заходів визначається бюджетом Фонду. Питання фінансування, оздоровлення дітей у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду врегульовано розділом II Порядку №17, яким передбачено: часткове фінансування дитячого закладу оздоровлення (далі - ДЗО); часткове фінансування ДЗО через страхувальника; часткове фінансування ДЗО через організацію професійних спілок; придбання путівок до ДЗО за рахунок коштів Фонду за повну вартість. Пунктом 2.2.1 Порядку №17 встановлено, що часткове фінансування дитячого закладу оздоровлення через страхувальника здійснюється робочим органом відділення Фонду за місцем обліку страхувальника у разі самостійної закупівлі ним путівок безпосередньо у дитячого закладу оздоровлення, який входить до переліку дитячих оздоровчих закладів, визначених правлінням відділення Фонду. Страхувальник попередньо письмово інформує робочий орган відділення Фонду про намір закупівлі путівок та надає калькуляцію вартості путівки до дитячого закладу оздоровлення. Згідно з пунктом 2.2.2 Порядку №17 часткове фінансування дитячого закладу оздоровлення здійснюється шляхом перерахування коштів страхувальнику робочим органом відділення Фонду відповідно до наданої заявки. При цьому, в разі часткового фінансування дитячого закладу оздоровлення через страхувальника укладення договору про часткове фінансування оздоровлення дітей між органом Фонду та ДЗО чинним законодавством не передбачено. Перерахування коштів Фонду здійснюється робочим органом відділення Фонду на окремий рахунок страхувальника, вказаний у заявці та відкритий відповідно до умов ч.2 ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", якою передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Таким чином, робочий орган Фонду за місцем обліку страхувальника перераховує йому кошти в розмірі граничної норми витрат, які в подальшому страхувальником перераховуються дитячому закладу оздоровлення.

На підтвердження часткового фінансування Комунального закладу "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району» через страхувальників та перерахування останніми страхових коштів Фонду надані копії заявок страхувальників, платіжні доручення та банківські виписки, рахунок позивача із зазначенням суми, яка фінансується Фондом, розрахунок ціни путівки в Комунальному закладі "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району на 2011 рік (калькуляцію вартості путівки), які долучені до матеріалів справи - т. 2 а.с. 40-250, т. 3 а.с.1-193.

Суд першої інстанції також здійснив перевірку висновків відповідача, викладених в Акті, про оздоровлення дітей віком до 7 років. Так, в Акті зазначено, що чотирьом дітям, а саме: ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_2, направлена на оздоровлення Управлінням сім'ї та молоді м. Дніпродзержинська, путівка №756), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, направлений на оздоровлення Солонянським відділом освіти, путівка №800), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, направлений на оздоровлення Солонянським відділом освіти, путівка №824) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, направлена на оздоровлення міською профспілковою організацією працівників державних установ м. Кривого Рогу, путівка №1132) на момент заїзду до Комунального закладу "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Орльонок" Солонянського району не виповнилося 7 років. Суд також встановив, що після додаткового з'ясування з робочими органами - Криворізькою МрВД та Дніпродзержинською МВД обласного відділення Фонду, які погоджували заявки страхувальників на придбання путівок за рахунок коштів Фонду, встановлено що Міською профспілковою організацією працівників державних установ м. Кривого Рогу та Управлінням сім'ї та молоді м. Дніпродзержинська заявки по двох путівках на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким на момент заїзду до ДЗО "Орльонок" не виповнилося 7 років, не були погоджені, так як вони придбані за повну вартість, без використання коштів Фонду. Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення та застосовуючи до позивача фінансові санкції, відповідач не враховував суму часткового фінансування по двох вищезазначених дітях (ОСОБА_3 та ОСОБА_2), у зв'язку із чим штраф в цій частині не застосовано.

Щодо доводів позивача про незаконність та безпідставність проведення відповідачем перевірки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що про проведення перевірки позивач був повідомлений 27.07.2011 року, що підтверджується журналом реєстрації (т.1 а.с.233-235). Зазначена перевірка була планова та відповідала графіку проведення перевірок, який також був наданий відповідачем суду першої інстанції (т. 1 а.с. 222-242).

При розгляді апеляційної скарги позивачем суду апеляційної інстанції були надані додаткові докази - копії щоденних меню-розкладок, накладних, договорів, заяв на відпочинок, квитанцій, путівок ( т. 4 а.с. 1-250, т. 5 а.с.1-249).

За приписами частини 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необгрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

Позивачем зазначені вище докази суду першої інстанції не надавались і судом не досліджувались. Будь-яких причин, які би перешкоджали подачі цих документів до суду першої інстанції, позивачем не наведено.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Орльонок» Солонянського району» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі № 804/5934/15- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко