Справа № 760/5263/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/5263/16-а
Провадження № 2-а/760/524/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року, 16 годин 00 хвилин, м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії, прийняв таку постанову.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

21.03.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача перевести його на пенсію по вислузі років, як працівника льотно-випробного складу цивільної авіації.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення», як працівник льотного складу.

Позивач зазначив, що у період з 05.12.1988 до 02.08.1993 він займав посаду пілота-інспектора у льотному складі, мав можливість виконувати всі види польотів до яких у нього був допуск.

На підтвердження своїх доводів посилався на виписку з наказу № 87/л від 06.09.1989 та довідку ДП «Головний навчальний та сертифікаційний центр цивільної авіації України» №1.27-174 від 14.03.2011.

Крім цього, зауважив що має допуск до льотно-випробних польотів на інші літальні апарати авіаційних заводів на території СССР, але не може знайти документи, які підтверджують такі польоти, оскільки вони знаходяться в іншій країні.

28.01.2016 він звернувся до відповідача з заявою-проханням про призначення пенсії як працівнику льотно-випробувального складу цивільної авіації, однак листом Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва від 26.02.2016 № 2559/01/ц-74 йому було відмовлено у її призначенні.

Позивач стверджував, що дії відповідача є протиправними, оскільки порушують його конституційні права на соціальне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

22.04.2016 відповідач подав до суду заперечення проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва, та одержує пенсію за вислугу років як працівник льотного екіпажу, відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення».

28.01.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою-зверненням про переведення з пенсії по вислузі років працівника льотного складу, відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення» на пенсію по вислузі років працівника льотно-випробного складу.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.08.1985 року по 02.08.1993 рік він працював на посаді пілота-інструктора та пілота-інспектора.

Згідно з підпунктом в пункту 3 постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» право на пенсію за вислугу років мають працівники, які інспектують льотний склад у випробних польотах, а також особи, які здійснюють керівництво льотно-випробними службами і беруть участь в дослідних польотах як члени екіпажу літального апарата (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Відповідно до довідки № 30/12 від 06.09.2012, яка видана Державним підприємством «Завод 410 ЦА» позивач за наказами директора брав участь в окремих випробувальних польотах як льотчик-випробувач у вересні та листопаді 1989 року, липні, серпні та вересні 1990 року та червні 1991 року.

Однак, зі змісту вищезазначеної довідки випливає, що ОСОБА_1 не числився в штаті Державного підприємства «Завод 410 ЦА», а тому відповідно до норм чинного законодавства він не має право на призначення відповідної пенсії.

Крім цього відповідач просив звернути увагу, що відповідно статті 85 Закону «Про пенсійне забезпечення» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме 10 740 гривень.

Оскільки на момент звернення до суду з адміністративним позовом позивач отримує пенсію у розмірі 10 740 грн., переведення його на пенсію за вислугу років як працівника льотно-випробного складу є недоцільним та не змінить розміру отримуваної пенсії.

На підставі вищезазначеного, просив відмовити у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Відповідно до виписки з наказу № 87/л від 06.09.1989 ОСОБА_1 допущений до виконання випробувальних польотів, як льотчик випробувач за програмою льотних випробувань на заводі 410 ГА на Ан-26, Ан-30 (а.с. 7).

ОСОБА_1 має свідоцтво пілота цивільної авіації серії ІП № 014131, яке видане Міністерством цивільної авіації 17.08.1987 (а.с. 5).

Згідно з довідкою ДП «Головний навчальний та сертифікаційний центр цивільної авіації України» № 1.27-174 від 14.03.2011 позивач у період з 02.09.1985 до 02.08.1993 працював пілотом-інструктором та пілотом-інспектором в УТО-8 та УТЦ ЛО Українського управління цивільної авіації (а.с. 6).

Відповідно до довідки ДП «Завод 410 ЦА» Державного авіабудівного концерну «Антонов» Державного агентства України з Управління Державними корпоративними правами та майном № 30/12 від 06.09.2012 ОСОБА_1 не числився в штаті ДП «Завод 410 ЦА». За наказами директора приймав участь в окремих випробувальних польотах як льотчик-випробувач у вересні та листопаді 1989 року (накази № 344 від 06.09.1989, № 348 від 07.09.1989 та № 443 від 17.11.1989), липні, серпні та вересні 1990 року (накази № 247 від 18.07.1990, № 273 від 15.08.1990 та № 292 від 10.09.1990) та червні 1991 року (наказ №193 від 20.07.1991) (а.с. 19).

28.01.2016 позивач подав відповідачу заяву, у якій просив перевести його з пенсії по вислузі років як працівника льотного складу відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення» на пенсію по вислузі років як працівника льотно-випробного складу (а.с. 21).

Листом начальника Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва від 26.02.2016 № 2559/01/Ц-74, позивачу було повідомлено, що пенсія йому була обчислена вірно відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки з поданих ним документів випливає, що він не числився в штаті зазначеного підприємства, а лише брав участь в окремих випробувальних польотах як льотчик-випробувач, а тому зарахувати вищезазначений вид роботи до основного стажу, який дає право на призначення пенсії по вислузі років як працівника льотно-випробувального складу цивільної авіації немає підстав (а.с. 20).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015, яка набрала законної сили 31.12.2015, було затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та створено Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві як правонаступник трьох територіальних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві є відповідачем у цій справі.

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з таких підстав.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 1, частини перша статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

З матеріалів справи випливає, що позивач знаходиться на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного екіпажу, відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення».

Умови та порядок призначення пенсій по вислузі років працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації регулюються Законом «Про пенсійне забезпечення» та постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу».

За правилами статті 54 Закону «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови КМУ «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992 № 418, право на пенсію за вислугу років мають льотний склад, який безпосередньо виконує дослідні польоти на штатних робочих місцях літальних апаратів і парашутно десантної техніки: льотчики (пілоти) - випробувачі, штурмани-випробувачі, бортінженери-випробувачі, бортмеханіки-випробувачі, бортелектрики випробувачі, бортрадисти-випробувачі, бортоператори-випробувачі, парашутисти-випробувачі,провідні інженери з льотних випробувань або експериментальних робіт.

Суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства штатний розпис слугує підставою при прийнятті рішень власником підприємства стосовно кадрових питань, зокрема щодо прийняття громадян на роботу, визначення посадового окладу, тарифної ставки працівника, тощо.

Таким чином, право на пенсію за вислугу років працівників авіації і льотно-випробного складу залежить від того, чи була посада працівника передбачена штатним розписом підприємства.

Працівники, які інспектують льотний склад у випробних польотах, а також особи, які здійснюють керівництво льотно-випробними службами і беруть участь в дослідних польотах як члени екіпажу літального апарата (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань) (підпункт «в» пункту 3 постанови КМУ «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992 № 418).

Відповідно до статті 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначений постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 (далі-порядок).

Так пункт 3 порядку передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пункт 20 порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд на підставі довідки ДП «Завод 410 ЦА» Державного авіабудівного концерну «Антонов» Державного агентства України з Управління Державними корпоративними правами та майном № 30/12 від 06.09.2012 встановив, що ОСОБА_1 не числився в штаті ДП «Завод 410 ЦА», а лише на підставі наказів директора приймав участь в окремих випробувальних польотах як льотчик-випробувач у вересні та листопаді 1989 року, липні, серпні та вересні 1990 та червні 1991.

Таким чином, відповідач правомірно повідомив позивача про відсутність правових підстав для зарахування вищезазначеного періоду до основного стажу, який дає право на призначення пенсії по вислузі років як працівника льотно-випробувального складу, оскільки позивач не був зарахований до штату ДП «Завод 410 ЦА», а лише брав участь в окремих випробувальних польотах., тобто, фактично не перебував у трудових відносинах з ДП «Завод 410 ЦА».

Позивач у своєму адміністративному позові зазначив, що має допуск до льотно-випробних польотів, однак не надав на підтвердження свої доводів відповідних доказів.

У зв'язку з цим, суд позбавлений можливості встановити наявність у позивача права на здійснення льотно-випробних польотів

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 85 Закону «Про пенсійне забезпечення» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

З матеріалів справи випливає, що станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом він отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 10 740 грн., тобто розмір його пенсії є максимальним.

Отже, переведення позивача на пенсію за вислугу років, як працівника льотно-випробувального складу не вплине на його соціальне забезпечення, оскільки законодавець визначив конкретний розмір пенсії, який станом на момент розгляду справи не може бути змінений.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на протиправність дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з боку Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва не було допущено протиправних дій щодо позивача.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку що дії відповідача відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись статтею 19 Конституції України, Законом «Про пенсійне забезпечення», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» № 418 від 21 липня 1992 року, статтями 2, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 244-2, 244-4, 254, 256 КАС, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. В. Шевченко