Справа № 809/1092/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м. Київ К/800/22000/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та Гаражного кооперативу «Соколи» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи - Гаражний кооператив «Соколи», ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення від 31.05.2013 року № 2741818 та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи - Гаражний кооператив «Соколи», ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення від 31.05.2013 року № 2741818 та зобов'язання вчинити дії, в якому просило:

- визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Благого А.М. від 31.05.2013 року № 2741818 про проведення державної реєстрації прав власності на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1) за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1:

- зобов'язати реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції забезпечення внесення до Держвного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1) за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» було задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області Благого А.М. від 31.05.2013 року № 2741818 про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1) за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року апеляційні скарги Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, Гаражного кооперативу «Соколи» та ОСОБА_2 було задоволено частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» про зобов'язання Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1 - скасовано та Прийнято в цій частині нову постанову.

Зобов'язано Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі Гаражний кооператив «Соколи», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» подано заперечення на касаційні скарги, в яких воно просить залишити касаційні скарги ОСОБА_2 та Гаражного кооперативу «Соколи» без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Перевіривши наведені в касаційних скаргах доводи, заперечення на них, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а Гаражного кооперативу «Соколи» в повному обсязі з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 31.05.2013 року за результатами розгляду заяви та доданих документів державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області Благим А.М. прийнято рішення № 2741818 про державну реєстрацію права власності на гараж, що розташований: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, на підставі якого видано Свідоцтво про право власності, індексний номер та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2013 року №4196594.

Вважаючи дані дії та рішення неправомірними Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» звернулося до суду з даним позовом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Розглядаючи справу по суті та частково задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій зазначили про протиправність рішення державного реєстратора, виходячи із відповідності поданих позивачем документів чинному законодавству.

Вказані висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, зроблені судами без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державна реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до компетенції державного реєстратора, який приймає відповідне рішення за умови відповідності заявлених прав, поданої заяви та долучених до неї документів вимогам, встановленим законом.

Як встановлено частиною 2 статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

За вказаними обставинами, до участі у справах щодо оскарження рішень з питань державної реєстрації прав та їх обтяжень має залучатись як відповідач державний реєстратор, дії якого оскаржують.

Разом з цим, питання щодо залучення до участі у справі державного реєстратора Благого А.М. судами попередніх інстанцій не вирішувалося.

Крім того, судами не встановлено дійсний характер правовідносин, що склалися між сторонами, та не визначена суть порушеного права, про захист якого подано позов.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду інстанції слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Гаражного кооперативу «Соколи» - задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року - скасувати.

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи - Гаражний кооператив «Соколи», ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення від 31.05.2013 року № 2741818 та зобов'язання вчинити дії - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий