Справа № 803/878/15-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. Справа № 876/6180/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Богдан А.О.

представника відповідача Пачковського О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року в справі №803/878/15-а за позовом управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області до Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

встановив:

У травні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області звернулося в суд з позовом до Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» (надалі - ПОСП «Скобелка») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 22 714 грн. 60 коп. за січень-квітень 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-УПІ від 28 грудня 2014 року із переліку загальнодержавних податків виключено фіксований сільськогосподарський податок, платником якого було ПОСП «Скобелка». Отже, з 01 січня 2015 року відповідач є платником єдиного податку, тому зобов'язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відповідач не проводив відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, тому заборгованість ПОСП «Скобелка» за січень - квітень 2015 року становить 22 714 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство «Скобелка». Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права й підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що до 2015 року ПОСП «Скобелка» було платником фіксованого сільськогосподарського податку. На даний час ПОСП «Скобелка» не повинно нести обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки перебуває в скрутному фінансовому становищі та не спроможне сплатити заявлену суму боргу. Вважає також, що позивач неправильно розрахував частки сплати відповідних сум, які просить стягнути з позивача.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.04.2000 року ПОСП «Скобелка» зареєстроване як суб'єкт господарювання, взятий на облік в УПФУ в Горохівському районі як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФУ в Горохівському районі 23.01.2015 року направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року (а.с. 5, 6, 7). У зв'язку із зміною розміру сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивач направляв відповідачу відповідні розрахунки з лютого 2015 року, з квітня 2015 року (а.с. 8-13).

Пенсії за віком на пільгових умовах призначено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як трактористам-машиністам, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції на підприємстві сільського господарства; ОСОБА_6 - на підставі пункту «д» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як жінці, яка працює дояркою (оператором машинного доїння) на підприємстві сільського господарства; ОСОБА_7 - на підставі пункту «ж» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як жінці, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро і більше дітей. Обставини щодо призначення вказаним особам пенсій на пільгових умовах і їх перебування у трудових відносинах із відповідачем УПФУ в Горохівському районі підтвердило копіями протоколів про призначення пенсій, трудових книжок.

Розрахунками фактичний витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та карткою особового рахунку платника підтверджується заборгованість відповідача в сумі 22 714, 60 грн за період січень - квітень 2015 року. Відсутність добровільної сплати суми заборгованості стало приводом для звернення до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з наявності у відповідача обов'язку відповідача відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а також невиконання такого в добровільному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з наступних підстав.

Згідно із пунктами «в», «д», «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів «б» - «з» частини першоїстатті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, відповідно до положень якого відповідач входить до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, обов'язковою умовою для застосування даних норм в частині звільнення відповідача від обов'язку щодо відшкодування пільгових пенсій є статус платника фіксованого сільськогосподарського податку.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме - з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Таким чином, з врахуванням змін до Податкового кодексу України, у відповідності до вимог Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2015 року платники, які раніше перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку (як у спірному випадку), з 01.01.2015 року зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду суми понесених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств. Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

ПОСП «Скобелка» було платником фіксованого сільськогосподарського податку, однак з 01.01.2015 року підприємство повинно відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених колишнім його працівникам до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у розмірі 100 відсотків.

Згідно з пунктами 6.4, 6.7 даної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Отже, позивачем доведено обов'язок ПОСП «Скобелка» проводити відшкодування таких фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що оскільки відповідач, який зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не відшкодував таких витрат, у зв'язку з чим виникла заборгованість, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року в справі №803/878/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складений 25.04.2016 року.