Справа № 804/15747/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ К/800/57143/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року

у справі № 804/15747/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»

до Дніпропетровської митниці Міндоходів,

третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області,

про визнання протиправними та скасування карток, рішення про коригування митної вартості товару та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» (далі - ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС») звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00252, від 04 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00255, від 06 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00265, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00279, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00280, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00281, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00278, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00292, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00293, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00290, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00298, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/002288, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00301, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00300, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00302, від 10 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00305, від 11 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00307, від 14 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00308, від 14 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00310, від 17 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00313, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00324, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00318, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00319, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00322, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00329, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00331, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00330, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00332, від 21 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00337, від 21 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00338, від 25 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00359, від 25 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00361, від 28 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00370, від 28 жовтня 2013 року № 110010000/2013/00371;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 04 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600274/1, від 04 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600275/1, від 06 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600283/1, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600297/1, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600298/1, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600299/1, від 07 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600296/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600313/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600312/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600308/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600313/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600316/1, від 08 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600306/1, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600318/1, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600319/1, від 09 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600320/1, від 10 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600322/1, від 11 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600324/1, від 14 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600326/1, від 16 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600327/1, від 17 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600330/1, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600345/1, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600338/1, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600339/1, від 18 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600340/1, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600347/1, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600349/1, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600348/1, від 19 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600350/1, від 21 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600355/1, від 21 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600356/1, від 25 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600366/1, від 25 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600367/1, від 28 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600376/1, від 28 жовтня 2013 року № 110010000/2013/600377/1;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області про повернення ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі - 4243720,36 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язано Дніпропетровську митницю Міндоходів здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі постанову суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що за відсутності будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, митним органом в порушення ч. 3 ст. 53 МК України митним органом протиправно витребувано у декларанта документи на підставі вказаної статті. Крім того, вказує, що формально нижчий рівень митної вартості товарів від рівня митної вартості, наявної у митного органу, не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості товарів та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач не погоджується з касаційною скаргою, просить залишити її без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що 01 лютого 2013 року між компанією «UnicoalAG» (продавець) та ПАТ «ЄВРАЗ Баглійкокс» (покупець) укладено контракт № U-2013.60.993.01 на поставку вугілля.

Відповідно до п. 3.1 вказаного контракту поставка товару здійснюється на умовах поставки DAP станція Соловей на російсько-українському кордоні, згідно Інкотермс - 2010.

Ціни на товар обумовлюються у додатках до даного контракту, які є його невід'ємною частиною (п. 4.1).

Додатками № 12 та № 13 від 27 серпня 2013 року та № 16 від 30 серпня 2013 року до зовнішньоекономічного контракту від 01 лютого 2013 року № 11-2013.60.993.01 встановлено ціну товару - 108,80 доларів США за 1 метричну тону. Крім того, встановлено, що поставки здійснюється на умовах DАР станція Соловей, російсько-український кордон, згідно з Інкотермс - 2010.

З метою митного оформлення товару вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, неагломероване - вугільний концентрат марки КС у кількості 26231,70 тон, позивачем протягом жовтня 2013 року разом із митними деклараціями подано митному органу декларації митної вартості, зовнішньоекономічний контракт, картки обліку особи, накладні ЦІМ/УМВС, рахунки-фактури (інвойси), контракт від 01 лютого 2013 року №U-2013.60.993.01, доповнення до контракту №№ 12, 13 від 27 серпня 2013 року, № 16 від 30 серпня 2013 року, договір про надання послуг митного брокера, довідка про декларування валютних цінностей, ліцензія на імпорт товарів, декларація про проходження товару, сертифікати якості, копії митних декларацій країни походження.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів у відповідача виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товарів.

Таким чином, не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у митній декларації, митний орган запропонував позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписки з бухгалтерської документації, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, договір із третіми особами, пов'язаними з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями та/або інформація біржових організацій.

Витребування додаткових документів зумовлено наступним: згідно з зовнішньоекономічним контрактом від 01 лютого 2013 року № U- 2013.60.993.01 та інвойсів, умови поставки - DAP з/д ст. Соловей. Згідно ж графи 20 митної декларації умови поставки - DAPUA cт. Тополі; заявлену поставку здійснено за зовнішньоекономічним контрактом від 01 лютого 2013 року Ns U-2013.60.993.01, в той як на залізничних накладних у графі 2 вказаний договір U- 2012.10.437.00.01 та № експортної митної декларації. За допомогою ЄАІС ДМСУ здійснено перегляд електронної копії експортної митної декларації країни відправлення, у якій зазначено зовнішньоекономічний контракт - U-2012.10.437.00.01 від 13 грудня 2011 року, що унеможливлює ідентифікацію даної партії товару; в інвойсах відсутні реквізити додаткових угод та дати додатків до зовнішньоекономічного контракту від 01 лютого 2013 року № U-2013.60.993.01; виявлено розбіжності у якісних показниках щодо виходу летючих речовин, зазначених у додатках до контракту від 01 лютого 2013 року № U-2013.60.993.01 у сертифікатах якості на товар, що унеможливлює ідентифікацію даної партії товару; за допомогою ЄАІС ДМСУ здійснено перегляд електронної копії експортної митної декларації країни відправлення, що не була надана до митного оформлення, № 10608010/270913/0001520, (яка вказана у сертифікаті якості від 05 жовтня 2013 року № Ф- 1169, від 08 жовтня 2013 року № Ф-1181) - відсутні умови поставки».

Із зазначеними записами декларант був ознайомлений, зазначив, що наведені підстави митного органу не дають підстави для витребування додаткових документів.

Також декларантом вказано, про допущену ним помилку відносно станції призначення та виправлено її в подальшому. Надано договір з третіми особами № U-2012.10.437.00.01 від 13 грудня 2011 року між ВАТ «Вугільна компанія «Кузбасразрезвугілля» (продавець) та компанією «Unicoal AG» (покупець) на поставку товару (енергетичне вугілля, кокс, коксівне вугілля, тощо). Вказаний договір не містить інформації щодо ціни, кількості товару та банківських реквізитів. Надано лист компанії «UnicoalAG», в якому зазначено про те, що вся інформація щодо ціни, суми контракту, кількості товару, банківських реквізитів є комерційною таємницею.

Оскільки позивач, на думку митного органу, не зміг підтвердити заявлену митну вартість товару, у зв'язку з наявними розбіжностями, відсутністю обґрунтувань цих розбіжностей та ненаданням всіх витребовуваних документів, митним органом скориговано митну вартість товарів та прийнято відповідні рішення про коригування митної вартості товарів, в яких митний орган самостійно визначив митну вартість товару за ціною договору щодо подібних товарів (2-б), вказавши про неможливість застосування попередніх методів.

Коригування митної вартості товару стало підставою для видання карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Непогоджуючись з такими рішенням митного органу та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно визначено митну вартість товару за основним методом, натомість відповідач не довів правомірність своїх дій під час коригування митної вартості товару. Виявлені розбіжності, з урахуванням пояснень декларанта, повністю давали змогу визначити митну вартість товару за першим методом її визначення.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні позову, виходив з того, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товару, тому митний орган витребував у декларанта додаткові документи, передбачені законодавством, з проведенням процедури консультацій з декларантом. Неподання декларантом витребуваних митним органом додаткових документів надає право митному органу визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, документів, наданих позивачем відповідно до ст. 57 МК України, оскільки заявлені позивачем відомості щодо митної вартості імпортованого товару - документи, подані декларантом до митного контролю та митного оформлення, ставлять під сумнів достовірність інформації про заявлену митну вартість товарів за ціною господарської операції.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу, як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

При цьому, варто зазначити, що митний орган має право витребовувати у декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 21-5204а15 та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

Суд касаційної інстанції зазначає, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах у всіх випадках, а також наявна у відповідача інформація про іншу вартість товару, ніж вказану декларантом, зумовило виникнення обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, що в свою чергу дало право митному органу запропонувати позивачу надати додаткові документи відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, що спростовує відповідні доводи позивача про те, що митним орган безпідставно витребував у нього додаткові документи.

За таких обставин та з урахуванням неподання декларантом витребовуваних митним органом документів, у митного органу виникли правові підстави для прийняття спірних рішень про коригування їх митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, про що обґрунтовано вказано судом апеляційної інстанції.

Крім того, спірні рішення митного органу містять достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувалися відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: