Справа № 813/6003/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року справа № 813/6003/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представників:

позивача - Кохан Н.В.

відповідача - Яценко С.А., Яценко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиноферма Липники" про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду(контролю),-

встановив:

Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальність "Свиноферма Липники", в якому з наведених в ньому підстав просить заборонити виконання робіт відповідачем щодо експлуатації стаціонарних джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря (надбудови для природної витяжної вентиляції - 10 шт., млин для подрібнювання сухих кормів з електроприводом - 1 шт.), які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за результатами проведеної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Свиноферма» встановлено порушення законодавства щодо викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Посилається на п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідно до якого виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відповідач подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що згідно акту перевірки Державна екологічна інспекція у Львівській області не встановила факту викидів позивачем в атмосферу будь-яких забруднюючих речовин в розмірах, які встановлені в додатку 1 Інструкції № 177 від 10.05.2002 р. «Про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Просив задоволити позов.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з підстав наведених в запереченні. Просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в період з 07.10.2015 року по 20.10.2015 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиноферма Липники" дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря за результатами якої складено Акт № 311/03/534.

За результатами перевірки встановлено порушення відповідачем ст.ст. 10, 11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 року № 2707-ХІІ.

На підставі вказаного акту перевірки на ТзОВ "Свиноферма Липники" винесено припис № 76-03 від 20.10.2015 року, яким зобов'язано відповідача отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За змістом ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Згідно з нормами ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Згідно з п.1 Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1655 від 13.12.2001р. із змінами і доповненнями, цей Порядок визначає єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об'єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Згідно з п.2 цього ж Порядку, державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №177 від 10.05.2002р. із змінами і доповненнями, узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями:

- об'єктів, якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік;

- видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції. Додатком до цієї ж Інструкції передбачено, що для оксиду вуглецю порогові значення викидів встановлені на рівні 1,5 тонн на рік, а для оксиду азоту у перерахунку на діоксин азоту - 1,0 тонна на рік.

З наданих представником позивача пояснень встановлено, що ТзОВ «Свиноферма Липники» обладнана природною витяжною вентиляцією. На свинофермі присутні джерела викидів в атмосферне повітря: надбудови для природної витяжної вентиляції в кількості 10 шт., млин для подрібнювання сухих кормів з електроприводом в кількості 1 шт., відходи (гній) у вигляді твердої фракції, що зберігається безпосередньо на повітрі. Очищення повітря, що викидається в атмосферу не організовано. Підприємство не взято на облік у галузі охорони атмосферного повітря та відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Постановою Кабінету Міністрів України №1780 від 28.12.2001р. затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, яким визначені вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел.

Пунктом 7 Порядку №1780 передбачено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004р. №317 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел - у сфері енергетики та переробної промисловості - теплосилові установки, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВТ.

Поняття номінальної теплової потужності визначено у розділі ІІ наказу Міністерства навколишнього природного середовища України від 22.10.2008р. №541 "Про затвердження технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин із теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт", як енергетичний вміст палива, введеного за одиницю часу в теплосилову установку для отримання встановленої вихідної потужності, - визначається як добуток нижчої робочої теплоти згоряння палива на витрату введеного палива за одиницю часу і вимірюється у МВт.

Згідно з п.2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою КМУ від 13.03.2002р. №302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Відповідно до норм п.1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995р. №7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до п.1.6 Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, об'єкти, для яких розробляються Документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, розподіляються на три групи.

Згідно з Переліком типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004р. №317, затверджено перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Стаціонарні джерела викиду, які використовує відповідач не взяті на державний облік та підприємством не проводиться нарахування за викиди в атмосферне повітря у податковій декларації екологічного податку.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.2 та ст.11 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Зупинити виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "Свиноферма Липники" (Львівська область, Жовківський район, с.Липники, вул.Гайові, 97 А, ідентифікаційний код - 20800694) щодо експлуатації стаціонарних джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря (надбудови для природної витяжної вентиляції - 10 шт., млин для подрібнювання сухих кормів з електропроводом - 1 шт.) - до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної карги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 22.04.2016 року.