Справа № 810/226/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2016 року №810/226/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2, довіреність №17 від 20.01.2015

ОСОБА_3, довіреність №17 від 20.01.2015

представників відповідача: Григор'єв Д.Т., довіреність №25 від 08.09.2015

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №810/226/16, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні по справі 15.03.2016 представником позивача подано уточнену позовну заяву, згідно якої позивачем виключено з прохальної частини позову позовну вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № від 22.04.2015.

Вказану уточнену позовну заяву було розцінено судом як заяву про зменшення позовних вимог та протокольною ухвалою суду від 15.03.2016 прийнято до розгляду судом.

Судом встановлено, що з адміністративним позові в якості позивача зазначено ОСОБА_1 як фізичну особу, в той час як належним є статус позивача як фізична особа-підприємець ОСОБА_1, відносно якого й прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне замінити позивача - ОСОБА_1 на належного - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Суд зазначає, що в судовому засіданні по справі 21.04.2016 оглянуто оригінал акту введення в експлуатацію РРО від 06.01.2012 з фіскальним номером НОМЕР_1, який використовується ФОП ОСОБА_1 за адресою: смт. Макарів, вулиця Шевченка, 16.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем вимоги ухвали від 07.04.2016 не виконано, змінився уповноважений представник відповідача, який до розгляду справи не підготовлений. Пояснень щодо невиконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів не надано.

Враховуючи, що докази по справі, витребувані від відповідача ухвалою суду від 07.04.2016 мають істотне значення для розгляду справи і їх неподання унеможливлює вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне витребувати такі докази від відповідача повторно.

Відповідно до частини 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Частиною 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язкову суд витребує названі документи та матеріали.

Витребування доказів є не правом, а обов'язком суду, що направлений на повний та всебічний розгляд справи.

Статтею 129 Конституції України обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України також зазначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у разі відмови особи (підприємства, установи, організації, посадової особи, фізичної особи тощо) в наданні документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору і витребуваних судом у порядку статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд може реагувати, зокрема, шляхом винесення в порядку ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України окремої ухвали у зв'язку з виявленням порушення законності, що містить ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку, а саме - порушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, у вигляді невиконання судового рішення (ухвали суду). В свою чергу, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд попереджає відповідача, що в разі невиконання вимог даної ухвали суду та ненадання витребуваних судом доказів, судом буде розглянуто питання про застосування заходів реагування, передбачених статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України (постановлення окремої ухвали).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зупинити провадження у справі за наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

В судовому засіданні 21.04.2016 представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з необхідністю додаткового часу для виконання вимог ухвали суду від 07.04.2016 та надання доказів по справі.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, суд вважає за доцільне зупинити провадження по справі, призначивши при цьому дату наступного судового засідання та витребувати докази по справі.

Керуючись статтями 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Замінити позивача по справі ОСОБА_1 на належного - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

2. ПОВТОРНО витребувати докази по справі

від відповідача:

- копію примірнику ДПІ акту введення в експлуатацію РРО від 06.01.2012 з фіскальним номером НОМЕР_1, який використовується ФОП ОСОБА_1 за адресою: смт. Макарів, вулиця Шевченка, 16;

- письмові пояснення з приводу поданого клопотання про поновлення строку звернення до суду.

2. Витребувані докази по справі надати до суду в термін до 19.05.2016 або в судове засідання.

3. Попередити відповідача про можливість застосування заходів реагування, передбачених статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України (постановлення окремої ухвали), в разі невиконання вимог ухвали суду.

4. Зупинити провадження у справі до 19.05.2016, призначити дату наступного судового засідання по справі на 19.05.2016 о 14:00 год.

5. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду в частині витребування доказів по справі та заміни позивача набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена окремо. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кушнова А.О.