Справа № 2-а-11042/11
Суддя: Бурлака О. В.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бурлаки О.В.,

при секретарі - Стойко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кіровоградської роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора ДПС Кіровоградської роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення. На обґрунтування вимог зазначив, що згідно постанови ВА1 № 055836 від 20.03.2011 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення п 16.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно постанови, він 20.03.2011 року, о 14 год. 50 хв., на перехресті вул. Яновського та вул. Комарова в м. Кіровограді, керував автомобілем НОМЕР_1, та повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі пішоходові, який переходив проїзну частину, на яку водій повертав. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повідомлявся в порядку ч.9 ст.35 КАС України, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Згідно ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вважаючи, що відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача.

Відповідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2011 року посадовою особою, яка має спеціальне звання, інспектором Мельніченко О.В. винесена постанова серії ВА1 № 055836, згідно до якої позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в звязку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В позові позивач зазначив, що з вищезазначеною постановою не згоден та вважає, що вона підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до п.16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Вказує, що в момент, коли він здійснив поворот наліво, на вул. Комарова та вже відїхав від уявних ліній між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг тобто від межі перехрестя приблизно 3 метра, пішохід ще перебував на тротуарі та не вийшов на проїзну частину. Вказаний пішохід вийшов на проїзну частину вже коли він покинув траєкторію його руху і таким чином він в повній відповідності до вимог правил дорожнього руху здійснив поворот наліво на вказаному перехресті, не створив та не міг створити для пішохода жодної небезпеки чи перешкоди.

Зясовуючи фактичні обставини справи, співробітник ДПС при документуванні згаданого порушення залишив поза увагою заперечення водія про те, що він не згоден з рішенням інспектора.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Під час розгляду справи, відповідачем суду не були надані письмові заперечення, пояснення інспектора чи відеозапис скоєного адміністративного правопорушення позивачем, чи будь-які інші докази з яких би вбачалося, що позивач порушив ПДР. Тому суд приймає як доказ по справі пояснення позивача та його доводи та письмові докази.

Відповідач - працівник Державтоінспекції при здійсненні відносно позивача владних повноважень діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними та відомчими нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене, з протоколу вбачається, що при розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, за таких обставин, позивач, не порушував ПДР, у звязку з чим неправомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 276, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 8, 9, 17, 19, 128, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 055836 від 20.03.2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3