Справа № 465/7211/15-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.04.2016 року Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 №679171 від 22.10.2015 року відносно нього, якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, оскільки інспектор не вимірював відстань від зупинки до вищевказаного посадкового майданчику, відтак твердження, що зупинка здійснювалась ближче 30 метрів до посадкового майданчика є необгрутованими. При цьому, інспектор при винесенні постанови не врахував характер вчиненого правопорушення. Зокрема, як вказано у поясненнях, мною здійснено вимушену зупинку на вул. Любінській у м.Львові з метою висадки пасажира. Враховуючи, що на вказаній ділянці вулиці відсутні будь - які парковочні місця, а зупинка з правого краю дороги могла б спричинити аварійну ситуацію, ним було прийнято рішення про зупинку неподалік посадкового майданчику. Крім цього, його автомобіль не заважав іншим автомобілям, ані маршрутним транспортним засобам, а зупинка тривала лише кілька хвилин.Інспектором також не враховано той факт, що негативні наслідки, внаслідок адміністративного проступку не наступили, суспільна небезпека відсутня, діяння не спричинило та не могло спричинити значної шкоди охоронюваним законом правам та свободам громадян та інтересів держави, тому є підстави вважати, що вчинене мною діяння є малозначним, а тому просить таку постанову скасувати за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який містяться в матеріалах справи. Вважає, що вони діяли в межах повноважень, оскільки ОСОБА_3 порушив п.п. 15.9.е ПДР України, за що передбачено адміністративна відповідальність та ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому 22 жовтня 2015 року винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №683168 відповідає вимогам ст.ст. 283-285 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2015 року інспектором патрульної служби роти №2, батальйону №3 УПС МВС у м.Львовіа рядовим міліції ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №179429 та 22.10.2015 року винесено постанову ПС2 №683168 у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із постанови, що ОСОБА_1 18.10.2015 року о 13:30 год. в м.Львові по вул. Любінська,91 керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 30 м. від посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме обовязкове складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника, свідків тощо. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Згідно п.п.15.9.е. ПДР України зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Заборона зупинки іншим транспортним засобам у таких місцях введена для забезпечення безперебійної роботи громадського транспортного відповідно до встановленого графіка руху, створення пасажирському транспорту безпечних умов для під'їзду до зупинки або від'їзду від неї.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 він заперечує 18.10.2015 року факт порушення ним правил дорожнього руху, оскільки інспектор не вимірював відстань від зупинки до посадкового майданчику в м.Львові по вул. Любінська,91, відтак твердження інспектора, що зупинка здійснювалась ближче 30 метрів до посадкового майданчика є при припущенням, а тому суд дає віру тому, що ОСОБА_1 в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

Окрім цього, у постанові не вказано які саме пункти Правил дорожнього руху порушено позивачем та не долучено пояснення свідків, тощо.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, відповідачем не надано докази - матеріалів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху на спростування позовних вимог позивача.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи із ст. 9 КпАП України у ОСОБА_1 в даному випадку відсутнє адміністративне правопорушення (поступок), оскільки в його діях не була протиправної, винної(умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було порушено ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

При цьому суд не вбачає застосування ст.22 КпАП України як просить позивач, оскільки судом не встановлено таких обставин. А згідно ст. 162 КАС України, не передбачено повноважень суду виносити постанову про застосування такої ст.22 КпАП України.

З вищевказаного, суд вважає, що відповідач доказів правомірності винесення постанови не надав, вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і такі підлягають до частково задоволення та слід скасувати постанову Серія ПС2 №683168 від 22.10.2015 року, оскільки не вбачається в його діях порушення правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.ст.6,9,11,19,51,99,102,105-106,128,161,162,163 КАС України, ст.ст.7, 9, 258,280,287-289,293 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Скасувати постанову Серія ПС2 №683168 від 22.10.2015 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП

Постанова суду, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015, може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя: Мартинишин М.О.