Справа № 804/15251/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № 804/15251/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року

у справі № 804/15251/15

за позовом ОСОБА_1

до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу Зайченко Ірини Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарити Миколаївни

за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко»

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу Зайченко Ірини Анатоліївни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарити Миколаївни про визнання протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, кафе за адресою: АДРЕСА_1 від 29 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4256.

Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, кафе за адресою: АДРЕСА_1 від 29 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4256.

Рішення суду обґрунтовано тим, що при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілм», відповідачем не перевірено наявність висновку про оцінку майна та відповідність ціни договору діючому законодавству, а також тим, що відповідач допустив порушення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції що діяла на момент посвідчення договору купівлі продажу, при встановленні повноважень директора товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» на підставі документу, що виник до створення даної юридичної особи.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко», подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги третя особа зазначає, що на дату укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна директор товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» мав всі необхідні повноваження на його укладення, а приватний нотаріус Зайченко І.А. здійснила посвідчення договору з дотриманням пункту 41 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, перевіривши обсяг цивільної правоздатності та дієздатності представника ТОВ «Камелот і Ко».

Стосовно оцінки майна, товариство зазначає, що відповідно до пункту 48 Інструкції «Про порядок обчислення та справляння державного мита», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, при обчисленні суми державного мита за посвідчення договорів відчуження житлових будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, а також іншого нерухомого майна, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб, вартість таких договорів приймається виходячи із суми договору, але не нижче його інвентаризаційної або балансової вартості з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості цих об'єктів та зносу на момент відчуження, що вказується в довідках-характеристиках бюро технічної інвентаризації.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Таким чином, проведення оцінки нерухомого майна у відповідності до законодавства, що діяло на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, не було обов'язковим, ціна мала визначатися за домовленістю сторін, але бути не меншою ніж інвентаризаційна вартість в цілях оподаткування. Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29 грудня 2011 року, ціна продажу була вищою за інвентаризаційну вартість, що свідчить про відсутність порушень законодавства відповідачем.

Апеляційна скарга підписана представником товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» О.В. Ситником, що діє на підставі довіреності від 15 лютого 2016 року, підписаної ОСОБА_5, яка згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осі-підприємців визначена як керівник підприємства (а.с. 80).

Позивач рішення суду першої інстанції не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні представник товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» Онищенко С.В., що діє на підставі довіреності від 13 квітня 2016 року, підписаної директором товариства ОСОБА_5.(а.с. 126), доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, підтримав.

У судове засідання також прибув ОСОБА_7, якій діє на підставі довіреності товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» від 26 жовтня 2015 року, виданої директором ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_9 пояснив, що довіреність від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_5, яка зареєстрована у якості керівника даного підприємства з 11 грудня 2015 року, не відкликана.

Діючи на підставі довіреності від 26 жовтня 2015 року, ОСОБА_7 проти апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заяв про відмову від апеляційної скарги Онищенко С.В. та ОСОБА_7 не подано.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив,зазначивши, що рішення суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та обставинам справи.

Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення осіб, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується учасниками спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» є юридичною особою, запис про реєстрацію якої внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осі-підприємців 26 грудня 2011 року.

29 грудня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілм» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Зайченко Іриною Анатоліївною та зареєстровано у реєстрі за № 4256.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29 листопада 2011 року, договір від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» підписано його директором - Сологуб Сергієм Григоровичем, що діяв на підставі Статуту товариства та протоколу зборів засновників від 22 грудня 2011 року, яким прийнято рішення про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» та призначено директора.

Позивач - ОСОБА_1, який згідно з відомостями, що містяться у Статуті товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» (а.с. 15-28), є учасником товариства, просить визнати протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, кафе за адресою: АДРЕСА_1 від 29 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4256, посилаючись на те, що під час вчинення нотаріальних дій порушено норми статті 43 Закону України «Про нотаріат», пунктів 41, 42, 63 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» та Главою 85 Цивільного кодексу України (діючих в редакції на час вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що посвідчення правочину чи вчинення інших нотаріальних дій не є здійсненням владної управлінської функції.

Правовідносини, що виникають між нотаріусами та іншими суб'єктами нотаріальної діяльності, є суто процесуальними за своєю сутністю і не можуть характеризуватися як владні відносини у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, з урахуванням положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно дійти висновку про неможливість розгляду в порядку адміністративного судочинства справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні. А отже, виходячи з положень статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, такі справи повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку , що апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» слід задовольнити частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року - скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот і Ко» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі № 804/15251/15 - скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу в повному обсязі складено 25 квітня 2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун