Справа № 812/1604/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1604/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від І-го та ІІ-го відповідача - Деріглазової М.О.,

від третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 812/1604/15 за адміністративним позовом приватного підприємства «Дол-Інвест» до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Дол-Інвест» (далі - Позивач) до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - І-ий Відповідач), Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - ІІ-ий Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

01.12.2015 на виконання ухвали суду про залишення позову без руху подана уточнена позовна заява в якій Позивач просив:

- визнати протиправними дії І-го Відповідача щодо відмови в фінансуванні для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 в сумі 5275,62 грн за заявою-розрахунком від 28.10.2014 № 33 та в сумі 586,18 грн за заявою-розрахунком від 15.01.2015;

- зобов'язати ІІ-го Відповідача здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 в сумі 5275,62 грн за заявою-розрахунком від 28.10.2014 № 33 та в сумі 586,18 грн за заявою-розрахунком від 15.01.2015 шляхом перерахування грошових коштів в сумі 5275,62 грн та в сумі 586,18 грн на поточний рахунок № 7470 відкритий ПП «Дол-Інвест» у відділенні «Полтавська міжрегіональна дирекція» ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300616.

В обґрунтування позову зазначив про подання 28.10.2014 ІІ-му Відповідачу заяви-розрахунку № 33 на суму 5275,62 грн щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3

Зазначена заява була залишена ІІ-м Відповідачем без виконання та відповіді. Лише на повторний запит І-й Відповідач листом від 27.11.2014 № 3.2-29-3170 з посиланням на пункт 2 Постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 (далі - Постанова № 595), повідомив про поновлення фінансування лише після повернення території Луганської та Донецької областей під контроль органів державної влади України.

Тотожна ситуація мала місце із заявою-розрахунком Позивача від 15.01.2015 на суму 586,18 грн щодо здійснення фінансування для надання застрахованій особі матеріального забезпечення по вагітності та пологах у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю через важкі пологи, підтверджену листком непрацездатності від 26.12.2014.

Наполягав на безпідставності відмови оскільки Постанова № 595 скасована рішенням суду.

І-й Відповідач позов не визнав, надав заперечення (т.1 а.с. 88-89), в якому із посиланням на вимоги статті 34 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зазначив, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами, в даному випадку ІІ-м Відповідачем. Наполягав на безпідставності посиланні на рішення суду, оскільки на момент направлення відповідей Постанова № 595 діяла та відповідно ІІ-й Відповідач повинен був нею керуватись. Просив розглянути справу за його відсутності (т.1 а.с. 88-89, 106-108).

ІІ-й Відповідач позов не визнав, надав заперечення (т.1 а.с. 93-94), в яких зазначив, що пунктом 2 Постанови № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, згідно із яким у зв'язку із реєстрацією Позивача на території тимчасово не підконтрольній органам державної влади України - в м. Луганську, видатки з державного бюджету, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Зазначив, що м. Луганськ згідно Додатку № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1276-р) знаходиться у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Наполягав, що станом на момент надання відповіді Позивачу - 27.11.2014 пункт 2 Постанови № 595 діяв оскільки був скасований лише в день проголошення Вищим адміністративним судом України ухвали від 16.10.2015.

Додатково послався на пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2015 № 239 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595» згідно із яким спірний пункт 2 Порядку викладено у наступній редакції:

«У населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади».

Додатково зазначив, що листок непрацездатності серії АГМ № 213494 виданий 26 грудня 2014 року ОСОБА_3, вказаний у заяві-розрахунку від 15.01.2015 № 2 для отримання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у сумі 585,18 грн, наданий застрахованій особі Позивача закладом охорони здоров'я, розташованим на території ОРЛО не може бути підставою для призначення виплат оскільки зазначена територія не контролюється держаними органами України і не можливо визначити правомірність видачи листа непрацездатності.

Наполягав на правомірності своїх дій та відсутності підстав для задоволення позову (т.1 а.с. 93-94).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (т.1 а.с. 219), причини не прибуття суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

22.10.2002 рішенням засновника було створено приватне підприємство «Дол-Інвест» з місцем знаходження: 91051, Україна, м. Луганськ, Жовтневий район, кв. Левченко, буд. 1-а, кв. 18 (т.1 а.с. 48).

З інформації, зазначеній у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань слідує незмінне місце знаходження зазначеного підприємства за вищенаведеною адресою (т.1 а.с. 91).

Згідно із інформацією, яка міститься в листуванні між Позивачем та Відповідачами, приватне підприємство «Дол-Інвест» є страхувальником Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

І-й Відповідач є юридичною особою - виконавчим органом правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, до компетенції якого у тому числі відноситься розгляд звернення страхувальників у разі виникнення спірних питань щодо фінансування та надання допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності… та фінансування соціальних виплат… (т.1. а.с. 123, 127, 131, 133, 134).

Згідно із Положенням про районні, міські виконавчі дирекції - Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція Луганського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є робочим органом Фонду який не має статусу юридичної особи (т.1 а.с. 118-120).

Пунктами 3.1, 3.2. Положення до прав ІІ-го Відповідача віднесено розгляд звернень страхувальників та забезпечення фінансування соціальних послуг… (т.1 а.с. 118 - зворотній бік).

Згідно із статтею 1 Закону України від 18.01.2001 № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон України № 2240), загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 2240 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Згідно із статті 13 Закону України № 2240 до повноважень виконавчої дирекції відноситься у тому числі оперативне розпорядження страховими коштами Фонду в межах затвердженого бюджету Фонду, здійснення контролю за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, забезпечення цільового використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно із статті 34 Закону України № 2240 за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, надаються у тому числі допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога по вагітності та пологах.

Закон України № 2240 діяв до 01.01.2015 та був скасований на підставі пункту 2 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 28.12.2014 № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці». У зв'язку з чим із зазначеної дати правовідносини між сторонами почали регламентуватись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105).

На виконання вимог статей 21, 34 Закону України № 2240 Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 26 був затверджений Порядок фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (далі - Порядок № 26).

Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 24.05.2001 № 462, затверджено Положення про Веб-сайт Верховної Ради України у глобальній інформаційній мережі Інтернет.

Згідно Положення Веб-сайт Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, який утворюється для висвітлення діяльності Верховної Ради України, її органів та Апарату, взаємообміну інформацією з органами державної влади України та органами місцевого самоврядування з питань, пов'язаних з діяльністю Верховної Ради України, інформаційної взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями країн світового співтовариства, громадськістю.

Інформація, розміщена на Веб-сайті Верховної Ради України, включає базу даних законів України, постанов Верховної Ради України, міжнародних договорів.

На даний час Порядок № 26 на Веб-сайті Верховної Ради України визначений як чинний.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 26 фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (робочі органи Фонду тобто в даному випадку ІІ-м Відповідачем.

Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Пунктами 5, 6 Порядку передбачено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства. Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Позивач листом від 01.11.2014 вих. № 35 звернувся до ІІ-го Відповідача про прийняти заяви-розрахунку № 33 на суму 5275,62 грн щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 (далі - заява-розрахунок № 33) електронною поштою, зазначена заява містить розрахунковий рахунок для отримання коштів (т.1 а.с. 6, 7).

Листами від 01.11.2014, 13.11.2014 №№ 35, 36 Позивач повідомив ІІ-го Відповідача про зміну місцезнаходження з м. Луганська на м. Полтаву (т.1 а.с. 8, 9).

На повторний запит Позивача І-й Відповідач листом від 27.11.2014 № 3.2-29-3170 з посиланням на пункт 2 Постанови КМУ від 07.11.2014 № 595, повідомив про поновлення фінансування лише після повернення території Луганської та Донецької областей під контроль органів державної влади України (т.1 а.с. 10-11, далі - відповідь № 3.2-29-3170).

З відповіді І-го Відповідача № 3.2-29-3170 встановлено отримання ІІ-м Відповідачем заяви Позивача № 33 та прийняття його для здійснення фінансування (т.1 а.с. 10).

Враховуючи повноваження І-го Відповідача суд оцінює зазначену відповідь як рішення про відмову у фінансуванні по спірному питанню між Позивачем та ІІ-м Відповідачем.

Наказом І-го Відповідача № 114-ос від 20.04.2011 затверджений Порядок ведення реєстру страхувальників технологічною основою якого є Єдина інформаційно-аналітична система фонду (далі - Порядок № 114) (т.1 а.с. 235-246).

На вимогу суду ІІ-м Відповідачем наданий витяг з Єдиної інформаційно - аналітичної системи фонду (ЄІАС), який містить інформацію про отримання ІІ-м Відповідачем заяви - розрахунку № 33 (т.1 а.с. 247).

Інформація наявна у витягу з Єдиної інформаційно - аналітичної системи фонду кореспондується з інформацією у відповіді І-го Відповідача № 3.2-29-3170 в частині отримання ІІ-м Відповідачем заяви-розрахунку № 33.

В судовому засіданні сторонами визнано, що ІІ-м Відповідачем заява-розрахунок №33, не розглянута, тобто рішення взагалі не приймалось.

З урахуванням викладеного суд критично оцінює твердження представника ІІ-го Відповідача про відсутність у останнього заяви-розрахунку № 33 в наслідок її залишення та тимчасово непідконтрольній українській владі території, при зміні юридичної адреси та звільненню працівників установи (т.2 а.с. 13-25).

Пунктом 8 Порядку № 26 передбачено, що робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Порядок не містить будь-яких додаткових вимог для здійснення фінансування.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 26, після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону.

Зазначена норма передбачає обов'язок Позивача перерахувати кошти застрахованій особі та не пов'язує зазначений обов'язок із місцем знаходження останнього.

Наказом виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності від 10.11.2014 № 35/сд змінена юридична та фактична адреса ІІ-го Відповідача та встановлена за адресою Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а саме: м. Сєвєродонецьк, про що внесені відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців 12.11.2014 за №8003772 (т. 2 а.с. 3-9, 13).

Згідно з інформацією, зазначеною у витязі з ЄІАС стосовно Позивача, заява-розрахунок № 33 зареєстрована у ІІ-го Відповідача 17.11.2014 тобто вже після зміни юридичної та фактичної адреси останнього (т.1 а.с. 247), що не впливає на обов'язок ІІ-го Відповідача здійснити фінансування страхувальника.

Таким чином, на виконання пункту 8-м Порядку № 26, ІІ-й Відповідач не пізніше ніж 27.11.2014 зобов'язаний був здійснити фінансування на зазначений Позивачем розрахунковий рахунок.

Суд критично оцінює посилання ІІ-го Відповідача на неналежне заповнення лікарняного листа, відсутність рішення комісії Позивача про нарахування, та наявність права проводити перевірку зазначених документів враховуючи наступне.

Пунктами 5, 6 Порядку передбачено подання Позивачем лише заяви-розрахунку певної форми, зазначене кореспондується з поясненнями Відповідачів (т.1 а.с. 203 - зворотній бік).

Визначені статті 31 Закону № 1105 підстави для призначення допомоги стосуються взаємовідносин між страхувальником та застрахованою особою. Повноваження Відповідачів щодо проведення перевірки Позивача стосуються правовідносин, які виникають після проведення останнім виплат на користь застрахованої особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Постанова № 595).

Постанова № 595 була опублікована 11.11.2014 та відповідно набула чинності 11.11.2014.

Відповідно до положень пункту 2 Постанови № 595 у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Відповідно до положень пункту 2 Тимчасового порядку в редакції, яка була чинною станом на момент надання відповіді Позивачу передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Для застосування пункту 2 Постанови № 595 необхідне визначення уповноваженим органом переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Місто Луганськ згідно Додатку № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1276-р) знаходиться у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Розпорядження № 1085 було офіційно опубліковано 15.11.2014.

Відповідно до статті 38 Закону України № 2240 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів.

Стаття 39 Закону України № 2240 встановлює розмір допомоги по вагітності та пологах. Так, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах в розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини (граничної суми) місячної заробітної плати (доходу), з якої сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Стаття 50 Закону України № 2240 визначає, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

При цьому постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2015 у справі № 826/18826/14, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015, визнано незаконним та не чинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2015 року у справі №К/800/19418/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 залишено без змін.

Таким чином, на час розгляду справи, пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 за № 595, який став підставою для відмови Фондом соціального страхування у надані застрахованим особам матеріального забезпечення, визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття.

Стосовно Постанови № 595, якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, суд звертає увагу, що з урахуванням вимог частини 4 статті 9 КАС України в даному випадку підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин саме вимоги частини 1 статті 21 Закону України № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а не Постанова № 595 оскільки норми Закону України мають вищу юридичну силу, ніж постанови Кабінету Міністрів України.

З урахуванням вищезазначених обставин та вимог статті 58 Конституції України суд приходить до висновку про безпідставне посилання Відповідачів на Постанову № 595.

У Відповідачів відсутні зауваження щодо оформлення Позивачем документів, на підставі яких було прийнято рішення про виплату допомоги по вагітності та пологам.

На виконання вимог частини другої статті 71 КАС України, відповідачами не надано даних які-б спростовували право Позивача на відшкодування проведених виплат.

Таким чином, станом на 27.11.2014 ІІ-й Відповідач не виконав покладені на нього обов'язки щодо фінансування першого розрахунку Позивача

З урахуванням викладеного ІІ-й Відповідач безпідставно не розглянув заяву-розрахунок № 33 та зобов'язаний здійснити фінансування Позивачу матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 в сумі 5275,62 грн за заявою-розрахунком від 28.10.2014 № 33. При цьому, враховуючи права І-го Відповідача суд дійшов висновку, що без скасування рішення останнього від 27.11.2014 № 3.2-29-3170 захист прав Позивача в даній частині спору буде неможливим.

Стосовно заяви-розрахунку від 15.01.2015 № 2, суд враховує вищенаведені нормативні акти, які регламентують взаємовідносини між сторонами та приймає до уваги наступне.

Позивач наполягав на зверненні до ІІ-го Відповідача із заявою-розрахунком від 15.01.2015 на суму 586,18 грн щодо здійснення фінансування для надання застрахованій особі матеріального забезпечення по вагітності та пологах у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю через важкі пологи, підтверджену листком непрацездатності від 26.12.2014 (т.1 а.с. 12-15).

Відповідно до Постанови № 595 міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям необхідно було до 1 грудня 2014 року забезпечити переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

З 01.01.2015 набрала чинності нова редакція Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV (в редакції Закону № 77-VIII від 28.12.2014) (далі - Закон № 1105), у частині першої статті 31 якого також визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності визначено наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» (далі - Інструкція № 455), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якої тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених пунктами 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Згідно до підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 Інструкції № 455 право видачі листків непрацездатності надається, зокрема, лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я.

Міністерство охорони здоров'я України, листом від 21.04.2015 № 3.14-19/637-15/15/12618 повідомило, що не має можливості контролювати якість надання медичної допомоги, у тому числі порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, в медичних закладах, розташованих на тимчасово неконтрольованих територіях.

Відсутність контролю за правильністю видачі листків непрацездатності в закладах охорони здоров'я на зазначених територіях, як з боку Міністерства охорони здоров'я України, так і Фонду, унеможливлює дотримання вимог законодавства для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах.

Крім того, Законом України від 15.04.2014 № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території.

Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, листки непрацездатності, які були видані закладами охорони здоров'я на тимчасово окупованих та неконтрольованих територіях після 01.12.2014, не можуть бути в даному випадку підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, лист непрацездатності серії АГМ № 213494 ОСОБА_3 за період з 06.02.2015 по 20.02.2015 був виданий Луганською міською багатопрофільною лікарнею № 3 міста Луганська.

Враховуючи, що наведена установа на момент настання страхового випадку знаходилась на тимчасово окупованій та неконтрольованій території, тобто на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд дійшов висновку, що видані цією установою після 01.12.2014 листки непрацездатності не можуть бути підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду.

Сторонами роз'яснені вимоги статей 69-72 КАС України та наслідки їх невиконання.

З метою повного об'єктивного розгляду справи, судом приймались заходи щодо витребування додаткових документів.

На виконання вимог статей 69-71 КАС України Позивачем не надано даних про звернення до Відповідачів із заявою-розрахунком від 15.01.2015.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до частини третьої статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені Позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду з позовом Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2756,00 грн (т.1 а.с. 2, 60).

Оскільки згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ІІ-ий Відповідач - Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, з визначенням правового статусу суб'єкта без права юридичної особи, то судовий збір належить стягненню з головного підприємства - Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке має статус юридичної особи (т.1 а.с. 120, 121).

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог витрати зі сплати судового збору належить пропорційно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань І-го Відповідача та головного підприємства ІІ-го Відповідача на користь Позивача в загальному розмірі 1218,00 грн.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 18 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Дол-Інвест» до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо фінансуванні для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 в сумі 5275,62 грн за заявою-розрахунком від 28.10.2014 № 33 викладену в листі від 27.11.2014 № 3.2-29-3170.

Зобов'язати Жовтневу міжрайонну виконавчу дирекцію Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь застрахованої особи - ОСОБА_3 в сумі 5275,62 грн за заявою-розрахунком від 28.10.2014 № 33.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства «Дол-Інвест» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ().

Стягнути на користь приватного підприємства «Дол-Інвест» () витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності () в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 25 квітня 2016 року.

Суддя С.М. Чиркін