Справа № 813/777/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань закриття провадження в адміністративній справі

27 квітня 2016 року Справа № 813/777/16

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу Держгеокадастру Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення №РВ-015 та №РВ-015 від 28.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру;

- зобовязати відповідача провести державну реєстрацію земельних ділянок, присвоїти відповідні кадастрові номери згідно з виготовленого позивачем ОСОБА_4 землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2120 га, яка розташована ур. Вишенька на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області, та щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,168 га, яка розташована ур. ОСОБА_3 цвинтаря на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області.

В судовому засіданні 27.04.2016 року представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та представник позивача щодо задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі поклались на думку суду.

При постановленні ухвали суд враховує наступне.

Судом встановлено, що позивачем виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2120 га, яка розташована ур. Вишенька на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області, та щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,168 га, яка розташована ур. ОСОБА_3 цвинтаря на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області.

23.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявами про державну реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок.

28.12.2015 року державним реєстратором відділу Держгеокадастру Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 прийнято рішення №РВ-015 та №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, мотивуючи тим, що подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відповідає чинному законодавству: Акт встановлення та погодження меж зовнішніх меж землекористування гр. ОСОБА_1 не погоджений суміжними землекористувачами. В проекті землеустрою долучена довідка Грозівської сільської ради, яка не підписана суміжними землекористувачами і не являється основним документом погодження меж. Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про постійні комісії сільських, селищних та міських рад та п. 1, п. 3, п. 5 ст. 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства і т.д.

Для вирішення даного питання гр. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до Комісії з питань врегулювання земельних відносин при Грозівській сільській раді із заявою щодо неможливості узгодити межі земельної ділянки в натурі у звязку з відсутністю суміжних землекористувачів, ненадання ними згоди на погодження чи з інших причин.

Не погодившись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з аналізу зазначених норм, вбачається, що до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. А тому, при визначенні судової юрисдикції справи суду необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, а також предмета спірних правовідносин.

Як встановлено судом, при оформленні права власності на земельні ділянки у позивача виник спір із суміжними землекористувачами щодо встановлення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок, а саме гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовились підписати акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно зі статтею 198 Земельного кодексу України при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376. Так, пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

В той же час, у відповідності до пункту 111 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку. За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор, у разі невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту, - приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки.

У звязку із тим, що акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а такий не відповідав вищенаведеним вимогам чинного законодавства України, відповідачем прийнято спірні рішення №РВ-015 та №РВ-015 від 28.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Вказане свідчить, що предметом спору у даній справі є речові права позивача та суміжних землекористувачів (гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6В.) на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2120 га, яка розташована ур. Вишенька на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,168 га, яка розташована ур. ОСОБА_3 цвинтаря на території села Грозьово Старосамбірського району Львівської області. Наведене виключає можливість розгляду даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14), від 11 листопада 2014 року (справа № 21-405а14), від 09 грудня 2014 року (справа 21-308а14), 17.02.12015 року (справа № 21-551а14), від 24.02.2015 року, від 16.12.2015 року (справа № 6-2510-ц15).

Статтями 1, 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Той факт, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин, оскільки характер домінуючого інтересу у спорі є приватноправовим, а не публічно-правовим. Спір буде мати приватноправовий характер навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень. Вказана позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 16.12.2015 року (справа №6-2510ц15).

Відтак, суд приходить до переконання, що провадження у справі належить закрити, оскільки його вирішення не покликане на виконання завдань адміністративного судочинства. Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. А тому, суд розяснює, що позивач вправі звернутись з позовом у порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду.

Крім цього, суд розяснює позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись ст.ст.157, 160, 165, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу Держгеокадастру Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.