Справа № 753/24302/15-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Вівдиченко Т.Р.,

при секретарі Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2012 року звернувся до відповідача з заявою про призначення державної пільгової пенсії по Списку № 2, але останнім відмовлено у вчиненні таких дій за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію. Пізніше, в вересні 2015 року ОСОБА_3 знову звернувся до відповідача з заявою про призначення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, але останнім знову відмовлено позивачу у вчиненні таких дій у зв'язку з відсутністю документів які б підтверджували факт роботи позивача на посаді електрозварника ручного зварювання у період з 02.07.1988р. по 04.10.1994р.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні 25.04.2016 до початку слухання справи по суті, представник відповідача заявила клопотання про заміну відповідача у справі з управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1055 " Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України ".

Перевіривши доводи заявника клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судова колегія встановила, що у відповідності до Постанови КМУ від 16.12.2015 р. № 1055, управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та утворено Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до ст. 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, враховуючи доводи заявника клопотання, вимоги ст. 55 КАС України та положення Постанови КМУ від 16.12.2015 р. № 1055, апеляційний суд протокольною ухвалою від 25.04.32016 ухвалив допустити заміну відповідача на його правонаступника - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали пенсійної справи, наданої відповідачем суду для огляду в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 серпня 2015 року позивач звернувся за призначенням пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

На підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем довідку від 10.09.2012 №1997 та копії наказів:від 04.04.1996 р. № 16 про атестацію робочих місць електрозварників, від 20.07.1988 р. № 79-к про присвоєння ОСОБА_3 професії електрозварника 4 розряду, від 30.02.1990 р. № 53-К про присвоєння ОСОБА_3 професії електрозварника 5 розряду, від 30.11.1992 р. № 106-К про присвоєння ОСОБА_3 професії електрозварника 6 розряду, від 12.01.1990 р. № 9-К про направлення ОСОБА_3 на курси підвищення кваліфікації, довідка від 27.09.2012 р. № 116.

Листом Управління ПФУ в Дарницькому районі м. Києва від 08.10.2015 р. № 6404/06 позивачу повідомлено про відмову в призначенні пенсії та роз'яснено вимоги законодавства щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та правомірність відмови в призначенні йому даного виду пенсії.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку ;підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано:періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт,найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13 та від 10 березня 2015 №21-51а15.

Дослідивши матеріали пенсійної справи, копії яких представником відповідача додано до матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що перерахованими наказами підтверджено факт атестації робочих місць електрозварників, присвоєння ОСОБА_3 кваліфікації електрозварника 4, 5, 6 розряду, однак не підтверджено факт роботи позивача на посаді електрозварника, як і не підтверджено факт призначення позивача на посаду електрозварника.

Колегія суддів зауважує, що запис у трудовій книжці позивача про присвоєння йому відповідних розрядів електрозварника жодним чином не підтверджує як факт його прийняття на цю посаду, так і факт роботи позивача електрозварником.

Відповідно до трудової книжки з 24.10.1983 р. ОСОБА_3 прийнятий на посаду слюсаря з 24.10.1983 р., що підтверджується копією наказу від 24.10.1983 р.№64-К.

Що стосується уточнюючої довідки від 10.09.2012 № 1997 про виконання ОСОБА_3 робот за посадою електрозварника ручного зварювання, то така не підтверджена тими первинними документами, на підставі яких видана.

Як вбачається з акту №456, 11.09.2015 управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва проведено зустрічну перевірку виконуваних робіт чи умов праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, якою встановлено відсутність документів, підтверджуючих переведення ОСОБА_3 на посаду електрозварника, і будь-які інші документи, які б підтверджували характер виконуваних робіт та шкідливі умови праці відсутні.

Згідно із п. 24 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Внаслідок відсутності первинних документів підтверджуючих пільговий характер роботи та шкідливих умов праці ОСОБА_3, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами пенсійного органу щодо неможливості зарахування оспорюваного періоду роботи позивача до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 2.

Окремо, судом апеляційної інстанції звернуто увагу на те, що звертаючись до суду, ОСОБА_3 просив визнати відмову пенсійного органу, що міститься в листі від 08.10.2015, однак заявлення позивачем такої вимоги не є належним способом відновлення порушеного права, оскільки цим листом пенсійний орган лише повідомив про відмову та цей лист носить інформаційний характер та жодним чином не порушує прав позивача. Водночас, до суду може бути оскаржено безпосередньо рішення суб'єкта владних повноважень, яке в даному випадку оформлене протоколом, який міститься в матеріалах пенсійної справи та копію якого додано до матеріалів даної справи.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та правомірно залишені без задоволення судом першої інстанції без задоволення.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 55, 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Замінити відповідача у справі з управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.04.2016.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Борисюк Л.П.