Справа № 808/438/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року 16год.33хв.Справа № 808/438/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Бурашнікова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та скасування рішення від 10.11.2015р. №284 про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3.) до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення рішення про опис майна у податкову заставу та визнання протиправним та скасування рішення від 10.11.2015р. №284 про опис майна у податкову заставу.

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача, зокрема, зазначила, що право податкової застави виникає лише у разі несплати у строки, визначені Податковим кодексом України (далі - ПК України) суми грошового зобов'язання, визначеної контролюючим органом - з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг - це сума грошового зобов'язання, узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк. Однак, позивач не має узгоджених грошових зобов'язань, оскільки податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 № 11-15, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання по орендній платі за землю на 72797,32 грн., наразі оскаржується в судовому порядку, рішення суду не набрало чинності. Також зазначає, що податкова вимога від 29.09.2015 №791-23 на суму 4078,90 грн. є скасованою, оскільки позивач не отримав рішення за результатами розгляду скарги на податкову вимогу. За наведених підстав представник позивача просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує та зазначає, відповідачем 17.09.2015 на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 02.09.2015 року проведено нарахування в сумі 100241,45 грн. згідно податкового повідомлення рішення №4624-15 від 25.06.2014. За відповідачем рахувалась переплата в сумі 96162,55 грн., а тому різниця між нарахованою та сплаченою сумою склала 4078,90 грн., на яку сформовано податкову вимогу №791-23 від 29.09.2015 та складено рішення про опис майна у податкову заставу від 29.09.2015 № 235. Позивачем надано скаргу до ГУ ДФС у Запорізькій області на податкову вимогу від 29.09.2015 №791-23 та рішення про опис майна від 29.09.2015 №235. За результатами розгляду скарги податкову вимогу залишено без змін, а рішення про опис майна у податкову заставу від 29.09.2015 № 235 щодо ФОП ОСОБА_3 скасовано та зобов'язано винести нове рішення про опис майна у податкову заставу відносно громадянина ОСОБА_3 На виконання такого рішення та у зв'язку з наявністю податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 4078,90 грн. відповідачем винесено нове рішення про опис майна у податкову заставу від 10.11.2015 року №284. Крім того відповідач зазначає, що оскаржуване рішення про опис майна в податкову заставу не стосується грошових зобов'язань, збільшених податковим повідомленням-рішенням від 18.05.2015 № 11-15, оскільки таке податкове повідомлення-рішення оскаржується в судовому порядку. Рішення за результатами розгляду скарги позивача на податкову вимогу позивач отримав особисто 27.11.2015. За таких обставин, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. При цьому суд враховує таке.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 по справі №808/5512/14 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.06.2014 № 4624-15 (а.с.36).

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, відповідачем 17.09.2015 нараховано земельний податок відповідно до податкового повідомлення-рішення № 4624-15 від 25.06.2014 в сумі 100241,45 грн. (термін сплати 17.09.2015) (а.с.30). У зв'язку з наявністю переплати в сумі 96162,55 грн., недоїмка склала 4078,9 грн.

29 вересня 2015 року уповноваженими особами відповідача сформовано податкову вимогу №791-23 на загальну суму 4078,90 грн. (а.с.31, 55), яка направлена 30.09.2015 року на адресу позивача засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана особисто позивачем (а.с.31).

29 вересня 2015 року прийнято рішення №235 про опис майна у податкову заставу.

Позивач, не погоджуючись із винесенням податкової вимоги №791-23 від 29.09.2015 та рішенням про опис майна №235 від 29.09.2015, подав скаргу до ГУ ДФС у Запорізькій області.

Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 28.10.2015 № 837/14/08-01-23-00-09 податкову вимогу залишено без змін, а рішення про опис майна у податкову заставу від 29.09.2015 № 235 щодо ФОП ОСОБА_3 скасовано та зобов'язано відповідача винести нове рішення про опис майна у податкову заставу відносно фізичної особи громадянина ОСОБА_3 (а.с.56-57).

Позивачем подано повторну скаргу на податкову вимогу від 29.09.2015 № 791-23 (а.с.58-60), яка направлена на адресу ДФС України 06.11.2015 (а.с.61-62). Про подання повторної скарги позивач повідомив відповідача (а.с.63, 64, 65).

За результатами розгляду повторної скарги позивача на податкову вимогу від 29.09.2015 № 791-23 ДФС України прийнято рішення від 23.11.2015 № 10933/9/99-99-23-05-14, яким скаргу залишено без задоволення (а.с.72-73). Вказане рішення направлене позивачу листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та отримане позивачем особисто 27.11.2015, про що міститься відмітка органу поштового зв'язку на повідомленні (а.с.73, 74).

Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області 10.11.2015 прийнято рішення № 284 про опис майна у податкову заставу (а.с.5, 31 зворот), яке вручено позивачу 17.11.2015 (а.с.31 зворот).

Вказане рішення позивачем оскаржувалося в адміністративному порядку, однак рішеннями контролюючих органів залишено без змін (а.с.6,-9, 10-12, 69-70).

Позивач, не погоджується з діями відповідача щодо винесення рішення про опис майна у податкову заставу та самим рішенням про опис майна у податкову заставу, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд зазначає таке.

Обґрунтованими є доводи позивача щодо того, що грошове зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 18.05.2015 № 11-15 за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 72797,32 грн. станом на дату розгляду цієї справи є не узгодженим. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Однак, податкова вимога від 29.09.2015 року № 791-23 та оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу від 10.11.2015 № 284 прийняті відповідачем у зв'язку з несплатою позивачем узгодженої в порядку судового оскарження суми податкового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 25.06.2014 №4624-15.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 по справі №808/5512/14 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.06.2014 №4624-15.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Частиною 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як свідчать матеріали справи, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 по справі №808/5512/14, набрала законної сили 02.09.2015.

В п.57.3. ст. 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню, штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Із аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що з моменту набрання законної сили вказаним судовим рішенням, тобто з 02.09.2015 року, грошове зобов'язання, визначене позивачу податковим повідомленням - рішенням №4624-15 від 25.06.2014 року, є узгодженим. З цієї дати у платника податків виникає обов'язок сплатити узгоджене грошове зобов'язання у встановлений термін. Після закінчення строку для сплати такого грошового зобов'язання останнє набуває статусу податкового боргу, оскільки відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. За правилами п.59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі:

89.1.1. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст. 89 ПК України).

Твердження позивача про те, що податкова вимога від 29.09.2015 № 791-23 скасована, оскільки позивач не отримав рішення за результатами розгляду скарги на таку вимогу спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідачем надано копію рішення ДФС України від 23.11.2015 № 10933/9/99-99-23-05-14 та копію повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення (а.с.72, 73). Крім того, з роздруківки з сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" видно, що поштове відправлення 876 вручено адресату особисто (а.с.74).

Зважаючи, що позивачем не надано доказів сплати в повному обсязі у встановлені строки грошових зобов'язань по податковому повідомленню-рішенню від 25.06.2014 № 4624-15, суд не вбачає протиправності в діях відповідача щодо винесення рішення від 10.11.2015 № 284 про опис майна у податкову заставу.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що податковим органом при винесенні спірного рішення про опис майна у податкову заставу додержано всі вимоги чинного законодавства, тобто при складанні рішення відповідачем не порушено прав, свобод та інтересів позивача, а отже вищезазначене рішення прийнято на підставі та у відповідності до чинного законодавства України, у зв'язку з чим воно є правомірними та таким, що не підлягає скасуванню.

А відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька