Справа № 813/2427/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 р. Справа № 876/10710/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника відповідача Лешика І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 12.05.2015 р. звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якому просив визнати протиправним та скасувати припис №2/9 від 22.01.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, винесений Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, яким його зобов'язано усунути вимоги містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №2/9 від 22.01.2015 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Державна архітектурно-будівельна інспекція України оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Апелянт зазначає, що в результаті проведеної Департаментом ДАБІ у Львівській області перевірки встановлено, що ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 у багатоквартирному житловому будинку у 2009 році провів реконструкцію квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійснив прибудову сходової клітки до квартири № 4 без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої проектної документації, чим порушив статті 7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статтю 29 Закону України "Про планування і забудову територій".

При апеляційному розгляді представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2015 року Департаментом ДАБІ у Львівській області здійснено позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, додержання стандартів і правил ОСОБА_2 щодо реконструкції і збільшення житлової площі квартири АДРЕСА_1 за результатами якої складено акт №2/9 від 22.01.2015 року.

За наслідками перевірки складено протокол № 2/9 від 22.01.2015 року про порушення ОСОБА_2 частини першої статті 96 КУпАП та винесено припис № 2/9 від 22.01.2015 року, яким запропоновано усунути порушення містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", про виконання якого письмово повідомити інспекцію до 31.03.2015 р.

Постановою директора Департаменту ДАБІ у Львівській області №2/14-ф/пз від 05.02.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

24.02.2015 року ОСОБА_2 сплатив 510 грн. штрафу, що підтверджується квитанцією №138950492.

За результатами перевірки ДАБІ видала на ім'я ОСОБА_2 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №2/9 від 22.01.2015 року, яким його зобов'язано усунути вимоги містобудівного законодавства, а саме: пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з протиправності виданого ДАБІ припису №2/9 від 22.01.2015 року, оскільки відповідач виявивши факт самочинного будівництва повинен був діяти згідно зі статтею 38 Закону №3038-VI.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон).

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають, зокрема, право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов»язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабміну України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пунктів 16 та 17 цього Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Згідно з пунктом 20 Порядку протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Позивач не заперечує порушення ним вимог статті 29 Закону України "Про планування і забудову територій", статей 7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність", яке полягає у реконструкції квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійсненні прибудови сходової клітки до квартири АДРЕСА_1 у 2009 році без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Це зокрема підтверджується добровільною сплатою ОСОБА_2 штрафу у розмірі 510 грн., визначеного постановою №2/14-ф/пз від 05.02.2015 року на підставі протоколу №2/9 від 22.01.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96 КУпАП, складеного за наслідками проведеної відповідачем позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Крім того колегія суддів зазначає наступне.

В акті перевірки №2/9 від 22.01.2015 року міститься запис про те, що на час проведення перевірки роботи завершені. Факт завершення будівництва підтверджує і проведена при цьому фотофіксація об'єкту.

Таким чином, станом на 22 січня 2015 року при перевірці відповідачем було виявлено факт самочинного будівництва, яке полягало у реконструкції ОСОБА_2 квартири із збільшенням житлової площі за рахунок горища та здійсненні прибудови сходової клітки до квартири АДРЕСА_1.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм слідує, що до повноважень Інспекції віднесено право приймати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил шляхом визначення особі, яка вчинила виявлене інспекцією порушення, зокрема вимоги про зупинення будівництва (в разі коли таке не завершено), здійснення заходів спрямованих на отримання чи внесення змін до відповідних дозволу та проекту, отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку чи вчинення інших дій які усунуть такі порушення.

Однак, відповідач не в праві приймати припис про знесення самочинно збудованого об'єкта, оскільки вказане віднесено до виключної компетенції відповідного суду.

З урахуванням того, що законодавством запроваджено виключно судовий механізм застосування таких заходів, як знесення самочинного будівництва, метою чого є недопущення зловживань у цій сфері з боку органів державної влади, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач використав надані йому повноваження щодо видачі припису не у спосіб, передбачений Законом та без урахування мети, з якою такі повноваження йому надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не має.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі №813/2427/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 28.04.2016 року.