Справа № 2а-305/10
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/9991/51701/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Кочан В.М., Пасічник С.С., Стародуб О.П. (доповідач),

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2010р. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03.04.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 02.04.2003р. по час ухвалення судового рішення та сплатити невиплачену пенсію за віком як державному службовцю.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2010р. позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 02.04.2003р. по 17.02.2009р. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 03.04.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю з 02.04.2003р. по 17.02.2009р. і в цій частині позовні вимоги задоволено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

З такими рішеннями судів не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 15.09.1977р. по 02.07.2003р. позивач працювала в органах прокуратури Одеської області.

З 01.04.2003р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі її заяви від 02.04.2003р. та наданих документів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2008р. встановлено факт роботи позивача в органах прокуратури: з 15.09.1977р. по 01.08.1992р. - на посаді завідуючої канцелярією прокуратури міста Білгород-Дністровському Одеської області; з 01.08.1992р. по 13.05.1996р. - на посаді завідуючої канцелярією Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області; з 13.05.1996р. по 02.07.2003р. - на посаді спеціаліста 2 категорії завідуючої підрозділом по обліку та доставці документів Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області, як роботу на посадах керівника підрозділів або керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури та як період безперервної роботи на державній службі, що підпадає під дію Закону України «Про державну службу».

Згідно наданої заяви від 17.02.2009р. про переведення з одного виду пенсії на інший, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

24.03.2009р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії як державному службовцю з 01.04.2003р.

Листом УПФУ в м. Білгороді-Дністровський Одеської області від 26.03.2009р. позивача повідомлено, що переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви, неотримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відбулося не з вини Пенсійного фонду України, а тому правові підстави для перерахунку пенсії з 01.04.2003р. відсутні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено факт роботи позивача в органах прокуратури Одеської області як державного службовця, а тому вона має право на отримання пенсії як державний службовець з моменту виходу на пенсію, тобто з 02.04.2003р.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки зі змісту заяви позивача про призначення пенсії не вбачається, який саме вид пенсії вона просила призначити, позивачем до заяви було надано трудову книжку із записами про роботу в органах прокуратури, призначення позивачу пенсії по віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» не можна визнати правомірним, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, в суді першої та апеляційної інстанцій відповідач не наполягав на застосуванні строку звернення до суду, а за правилами частини 1 статті 100 КАС України (в редакції на час звернення позивача до суду) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову лише за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області відхилити, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2010р. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 03.04.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кочан

С.С. Пасічник