Справа № 0870/11093/12
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року (14 год. 10 хв.)Справа № 0870/11093/12 СН/808/10/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» (далі іменується - позивач або ПАТ «ЗФЗ») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби (далі - відповідач 1 або СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі) та до Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі - відповідач 2 або УДКСУ у м. Запоріжжі) про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, яка виразилася у ненаданні до органу казначейства висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість по декларації за липень 2010 року; стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України по декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року, у розмірі 20 601 854,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20 серпня 2010 року ним було подано відповідачу 1 податкову декларацію з ПДВ за липень 2010 року із додатками, відповідно до якої бюджетному відшкодуванню підлягала сума в розмірі 20 601 854, 00 грн. Податковим повідомленням-рішенням СДПІ від 06 жовтня 2010 року №/0 позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2010 року на суму 20 601 854, 00 грн. Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення до суду. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2011 року по справі №2а-0870/2449/11 визнано протиправним та скасовано зазначене податкове повідомлення-рішення. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Позивач, посилаючись на пункт 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, вважає, що з моменту набрання судовим рішенням у справі №2а-0870/2449/11 законної сили, тобто з дня постановлення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом ухвали про залишення в силі рішення суду першої інстанції, у відповідача 1 виник обов'язок подати відповідачу 2 висновок про відшкодування позивачу 20 601 854, 00 грн. бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації за липень 2010 року. 15 листопада 2012 року позивач звернувся до відповідача 1 із листом про необхідність здійснення бюджетного відшкодування, проте відповідач 1 не повідомив про направлення чи ненаправлення на адресу відповідача 2 висновку про відшкодування ПАТ «Запорізький завод феросплавів» суми податку на додану вартість по декларації за липень 2010 року. Оскільки, на думку позивача, СДПІ допущена бездіяльність, яка полягає у ненаданні до Управління ДКСУ висновку про відшкодування ПАТ «Запорізький завод феросплавів» ПДВ в розмірі 20 601 854,00 грн. по податковій декларації за липень 2010 року, то з Державного бюджету України мають бути стягнені сума бюджетного відшкодування ПДВ за податковою декларацією за липень 2010 року.

Відповідач 1 позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав зазначених у письмових запереченнях, зокрема зазначивши, що відповідачем 1 була подана касаційна скарга на судові рішення по адміністративній справі №2а-0870/2449/11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2012 року було відкрите касаційне провадження у цій справі. Оскільки станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом процедура судового оскарження не закінчилась, то з боку відповідача 1 відсутня бездіяльність. На підставі викладеного в запереченнях та додаткових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач 2 надіслав до суду письмові пояснення, в яких, посилаючись на норми Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39, зазначив про відсутність у відповідача 2 можливості здійснити відшкодування позивачу з Державного бюджету України коштів без відповідного висновку відповідача 1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби щодо не надання до органу казначейства висновку про відшкодування ПАТ «Запорізький завод феросплавів» податку на додану вартість по декларації за липень 2010 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Запорізький завод феросплавів» суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України по декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року у розмірі 20 601 854,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 09.12.2015 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 скасовано. Провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України по декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року у розмірі 20 601 854,00 грн. закрито. В іншій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив про те, що на момент звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності СДПІ щодо ненадання до органу казначейства висновку про відшкодування ПАТ «Запорізький завод феросплавів» податку на додану вартість по декларації за липень 2010 року та стягнення коштів, процедура судового оскарження не закінчилась, на підставі чого судам належить з'ясувати чи було відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання висновку до органу державного казначейства. Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України). Вказує, що при новому розгляді, судам слід взяти до уваги вищезазначене та прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального, процесуального права, надати належну правову оцінку обставинам у справі.

14 березня 2016 року справа №0870/11093/12 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду.

За результатами проведеного повторного автоматичного розподілу справ, адміністративна справа №0870/11093/12 передана на розгляд судді Лазаренку М.С.

Ухвалою судді Лазаренка М.С. від 15.03.2016 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 04.04.2016 про заміну сторони на правонаступника допущено заміну відповідача 1 у справі №0870/11093/12 - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовну вимогу підтримує у повному обсязі.

У судове засідання прибула представник відповідача 2 Мигловець К.В.

Відповідач 2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, надіслав письмові пояснення вх. №10058 від 29.03.2016, які за звоїм змістом аналогічні письмовим поясненням від 12.12.2012 вх. №53189. Справу просив розглядати без участі уповноваженого представника.

За приписами частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» подало до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2010 року, згідно 25 рядку якої бюджетному відшкодуванню на рахунок платника підлягала сума в розмірі 20601854,00 грн., розрахунок суми бюджетного відшкодування, заява про повернення суми бюджетного відшкодування та інші документи, передбачені законом. Також, на виконання вищезазначених вимог позивачем направлено до органів державного казначейства копію декларації з податку на додану вартість за липень 2010 року.

На виконання підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби проведено позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2010 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась у червні 2010 року, за результатом якої складено акт від 24 вересня 2010 року №310/08-08/00186542.0

На підставі акту перевірки №310/08-08/00186542 спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 жовтня 2010 року №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 року у сумі 20 601 854,00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем у судовому порядку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні цієї суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до абзацу першого пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Згідно абзацу другого пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у разі звернення платника податків до суду, в установлені для апеляційного узгодження терміни, з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу, податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

В той же час, при судовому оскарженні податкових зобов'язань період їх неузгодженості закінчується датою набрання чинності судовим рішенням у справі. Це може бути рішення суду першої інстанції, від подальшого оскарження якого платник податків відмовився, або постанова апеляційного суду, прийнята за підсумками оскарження рішення суду першої інстанції, що набирає чинності негайно після її прийняття.

Таким чином, період неузгодженості податкових зобов'язань при їх судовому оскарженні не включає перегляду прийнятих рішень у касаційному порядку.

Запорізьким окружним адміністративним судом від 25 травня 2011 року винесено постанову по справі № 2а-0870/2449/11, що залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року, якою позов підприємства задоволено та визнано протиправним і скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 06 жовтня 2010 року №/0.

Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року позивач подав до податкового органу лист №12/326 про необхідність здійснення бюджетного відшкодування, проте відповіді не отримав.

Таким чином, спеціалізована державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби протиправно не виконала свого обов'язку щодо направлення відповідного висновку до органу державної казначейської служби.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач 1 не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, не вжив передбачених законом заходів для своєчасного отримання позивачем бюджетної заборгованості з ПДВ, а тому така бездіяльність відповідача 1 являється протиправною.

У зв'язку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби щодо не надання до органу казначейства висновку про відшкодування Публічному акціонерному товариству «Запорізький завод феросплавів» податку на додану вартість по декларації за липень 2010 року.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» () 32 (тридцять дві) грн. 19 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко