Справа № 826/15072/15
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаетон - Груп» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаетон - Груп» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №8 від 05.06.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, та скасувати оскаржуване рішення.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку, результати якої оформлено актом від 19.05.2015 №32/26-55-22-08/36149299 перевірки ТОВ "ФАЕТОН-ГРУП" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при придбанні горіхів волоських у фізичних осіб та подальшої їх реалізації за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, яким встановлено порушення п.138.2, 138.8 ст.138 та п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 44820 грн.

За результатами перевірки та виявлених порушень відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №8 від 05.06.2015, яким визначено податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 44820 грн. та застосовано штрафні (фінансові санкції) в сумі 22410грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням та висновками податкового органу, позивач звернувся до суду.

Відповідач дійшов висновку про вказані порушення позивачем, з огляду на те, що перевіркою ТОВ «ФАЕТОН-ГРУП» не підтверджено витрати на придбання та перевезення товарів (ядро горіха волоського), відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами від фізичних осіб.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Як зазначено у пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Судом встановлено, що позивачем було вчинено ряд правочинів з фізичними особами спрямованих на закупку волоського горіха. Передача товару була проведена на підставі складених та підписаних закупівельних актів від 15.02.2014 року №94, 95, 96, 97; від 16.02.2014 року №98, 99, 100; від 26.02.2014 року №104, 105, 106, 107; від 27.02.2014 року №108 (а.с.44-55).

Використання готівкових коштів для розрахунку із фізичними особами було оформлене звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №7 від 17.02.2014, №8 від 28.02.2014 (а.с.69-70).

Актом перевірки (а.с.15-21) було встановлено, що протягом 2014 року позивачем за зовнішньоекономічними контрактами експортовано ядро волоського горіха, при цьому здійснення експорту підтверджено вантажними митними деклараціями, які судом залучено до матеріалів справи (а.с.80).

Підтверджується факт продажу зазначеного товару позивачем на митній території України, згідно видаткових накладних (а.с.81-85).

Також позивачем надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування №1 від 02.04.2013 (а.с.57-60), товарно-транспортні накладні №151602 від 16.02.2014 року, №272802 від 28.02.2014 року (а.с.61-62), а також акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №068 та №091 (а.с.63-64), податкові накладні (а.с.65-66), банківські виписки (а.с.67-68), картку рахунку (а.с.71-72).

Крім того, на підтвердження факту здійснення господарської діяльності надано видаткові накладні (а.с.77-78), за якими ТОВ "ФАЕТОН-ГРУП" придбано обладнання для проведення вказаної діяльності.

Суди обох інстанцій ретельно дослідили докази, надані позивачем на підтвердження реальності фінансово-господарських відносин з контрагентами та економічної доцільності, які містять обов'язкові реквізити, та дійшли висновку, що по операціям, які проведені між позивачем та його контрагентами здійснено оплату, належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку, що цілком підтверджує реальність здійснення таких операцій, з урахуванням самого змісту послуг та видів діяльності позивача.

Відтак, колегія суддів не погоджується з позицією відповідача про відсутність реального вчинення господарських операцій з придбання та перевезення продукції.

Суд першої інстанції, вірно вказав, що обставина джерела походження придбаних позивачем ядер горіху та можливості їх збору фізичними особами, якими було продано товар позивачу, не впливає на правомірність формування позивачем витрат виробництва, а відсутність земельних ділянок для садівництва не спростовує факт неможливості збору горіха волоського особами, у яких він був придбаний, тому такі доводи відповідача критично оцінюються колегією суддів.

Крім того, наявні докази того, що позивачем в подальшому було реалізовано отриману продукцію від контрагентів.

Відтак, як встановлено під час дослідження матеріалів справи, кошти сплачені позивачем є пов'язаними з основною діяльністю, та підтверджуються документально.

Враховуючи позицію Вищого адміністративного суду України, викладену у листі №742/11/13-11 від 02.06.2011 року, в зв'язку з тим, що нікчемність правочинів між позивачем та його контрагентами, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, відповідачем не доведена, зокрема, вироком суду та спростовується копіями первинних документів, наявних в матеріалах справи, що підтверджують правомірність формування податкової звітності позивачем, колегія суддів вважає, що відповідачем всупереч норм чинного законодавства прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №8 від 05.06.2015..

Окрім того, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», серед іншого вказано, що при кваліфікації правочину за ст.228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Будь-яких належних доказів та посилань на спростування позиції суду першої інстанції, апелянтом при апеляційному розгляді справи не надано.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 18.02.2016, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 98, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.