Справа № 308/14018/15-а
Суддя: Микуляк П. П.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

представника третьої особи ТОВ СП «ФЕМ-ІНВЕСТ» - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Словацьке підприємство «ФЕМ-ІНВЕСТ», про визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання, а саме: №1881 «Про затвердження містобудівної документації», №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1886 «Про зміни до рішення XI сесії міської ради VI скликання 30.12.2011 року № 396», №1887 «Про зміни до рішення XXVII сесії міської ради VI скликання 19.12.2014 року № 1577», №1888 ((Про зміни до рішення XXVI сесії міської ради VI скликання 19.12.2014 р. №1578 (зі змінами 09.07.2015 р. № 1741, 31.07.2015 р. № 1759, 27.08.2015 р. № 1781, 11.09.2015 р. № 1810, 24.09.2015 р. № 1828, 16.10.2015 р. № 1844)», №1889 «Про зміни до Програми економічного і соціального розвитку м. Ужгорода на 2015 рік», №1890 «Про зміни до бюджету міста на 2015 рік», №1891 «Про доповнення до рішення XXVII сесії міської ради VI скликання 19.02.2015 року № 1623».

В судовому засіданні представник третьої особи ТОВ СП «ФЕМ-ІНВЕСТ» - ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття провадження по справі в частині заявлених вимог про визнання протиправними дій та скасування рішень ОСОБА_3 міської ради №1882, - №1885, якими надавались дозволи на виготовлення або затвердились вже виготовлені землевпорядні документації з передачею земельних ділянок фізичним та юридичним особам, оскільки вирішення таких не підлягає розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, представник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.01.2016 року, в частині зупинення дій рішень ОСОБА_3 міської ради №1882, - №1885 від 09.11.2015 року та заборони відповідачу та його посадовим особам і структурним підрозділам вчиняти дії спрямовані на їх виконання.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні також заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині розгляду питання правомірності рішень ОСОБА_3 міської ради №1882, №1883, №1884, №1885 від 09.11.2015 року, оскільки дані рішення стосуються безпосередньо речових прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб на земельні ділянки, а тому не відносяться до публічно-правових відносин і не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до вимог ст.118 КАС України представник просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 14.01.2016 року щодо зупинення дій вказаних рішень та заборони вчиняти дії, спрямовані на їх виконання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вважають його безпідставним.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів фізичних й юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори за участю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З досліджених судом матеріалів слідує, що предметом спору в даній справі за позовною заявою ОСОБА_1, в тому числі є рішення №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Оскаржувані рішення передбачали видачу дозволів на виготовлення або затвердження вже виготовленої землевпорядної документації з передачею земельних ділянок фізичним та юридичним особам. Дані рішення стосуються безпосередньо речових прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб на земельні ділянки

Згідно ч.1 та ч.2 ст.2 ЗК України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 140, частини першої статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини перша, друга статті 83 ЗК України).

У пунктах «а», «б», «в», «г» і «к» статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень селищної ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч.2 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_8 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 172 ЦК).

Міськрада у справі, яка розглядається, в частині ухвалених нею рішень №1882,-№1885 від 09.11.2015 року, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, Міськрада відповідно до статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (фізичні та юридичні особи) іншому (Міськрада), яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ці положення Основного Закону кореспондуються з пунктом «в» статті 5 ЗК України, згідно з яким земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Тобто, правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття фізичними та юридичними особами права користування на земельні ділянки. Міськрада як власник землі вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Водночас, відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній, зокрема, у постановах від 14.02.2012 №21-1041во10 та від 01.10.2013 №21-345а13, які у відповідності до ч.1 ст. 244-2 КАС України мають враховувати суди загальної юрисдикції під час застосування відповідних норм права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовна заява ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання, а саме: №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження по вказаній справі в цій частині слід закрити.

У відповідності до вимог ст.118 КАС України вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.01.2016 року заходи забезпечення позову в частині зупинення дії рішень ОСОБА_3 міської ради від 09 листопада 2015 року №1882, №1883, №1884, №1885 та заборони ОСОБА_3 міській раді, створеним нею органам, будь-яким посадовим, службовим особам, фізичним і юридичним особам, їх відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії на підставі зазначених рішень ОСОБА_3 міської ради від 09.11.2015 року слід скасувати.

Керуючись ст.ст.118, 157, 159, 160, 185, 186, 245 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи ТОВ СП «ФЕМ-ІНВЕСТ» ОСОБА_7 та представника відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 задовольнити.

Провадження по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Словацьке підприємство «ФЕМ-ІНВЕСТ», про визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання, в частині визнання протиправними дій та скасування рішень субєкта владних повноважень, ухвалених 09 листопада 2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання, а саме: №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»- закрити.

Розяснити позивачу, що з зазначеною позовною заявою він мають право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.01.2016 року, в частині зупинення дії рішень ОСОБА_3 міської ради від 09 листопада 2015 року №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та заборони ОСОБА_3 міській раді, створеним нею органам, будь-яким посадовим, службовим особам, фізичним і юридичним особам, їх відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії на підставі зазначених рішень ОСОБА_3 міської ради від 09.11.2015 року скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Микуляк П.П.