Справа № 2-а-4241/11
Суддя: Топчій Т. В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4241/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2011 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Топчій Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя про визнання дій відповідача щодо проведення у 2011 році перерахунку пенсії за віком неправомірними та зобовязання здійснити їй перерахунок пенсії за віком з 01.03.2011 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що 03.03.2011 р. вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку з тим, що після її призначення продовжувала працювати. Відповідачем їй було проведено перерахунок пенсії виходячи із показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2008 рік, в той час як за Законом зобовязані були взяти до уваги цей показник за рік, який передує року проведення перерахунку, тобто за 2010 рік. Свої дії відповідач пояснює розясненнями, які надані Пенсійним фондом України, що позивач вважає незаконним та таким, що порушує його пенсійні права та суперечить вимогам статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просила визнати дії відповідача щодо проведення у 2011 році перерахунку пенсії за віком неправомірними та зобовязати здійснити їй перерахунок пенсії за віком з 01.03.2011 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік.

Позивачка у судове засідання не зявилася, просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення, згідно з якими проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що позивачка дійсно перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя і отримує пенсію, за її заявою від 03.03.2011 р. їй з 01.03.2011 р. здійснено перерахунок пенсії, відповідно до діючого законодавства України. Вимоги позивачки про застосування при проведенні у 2011 році перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2010 рік вважає незаконними та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У звязку з тим, що сторони до судового засідання не зявилися та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд на підставі ст. 122,128 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком, 03.03.2011 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на підставі якої з 01.03.2011 року їй здійснено перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України № 1058, в редакції що діяла з 07 грудня 2006 року у разі якщо застрахована особа після призначеної пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія, або за період страхового стажу, заманені в частині першій статі 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу II Закону України від 28.12.207року № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008р.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України № 1058, доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія, або період страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто правила частини першої статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2001 року. Середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону 1058, і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи обчислення пенсії.

Крім того, не є тотожним поняття «призначення» та «обчислення» пенсії. «Призначення» пенсії відбувається один раз при первинному звернені за призначенням пенсії, певного виду, а «обчислення» пенсії включає в себе призначення та перерахунок пенсії. Отже це різні поняття, які мають різний правовий зміст та правове навантаження.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначається, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України « Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991року №1788-12 та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» №1058 від 09 липня 2003року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, за 2010 рік відсутні. Показники середньої заробітної плати в галузях економіки застосовуються виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним. Рішення та розпорядження відповідача прийняті за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії позивачці відповідають вимогам, встановленим до них частиною 3 статті 2 КАС України.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що при проведенні перерахунку пенсії позивачці відповідачем не було порушено норми діючого законодавства, тому немає підстав визнавати його дії неправомірними.

За таких обставин підстав даний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..ст.8,9,10,11,159,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст..42 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про визнання дій щодо проведення у 2011 році перерахунку пенсії за віком неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії за віком з 01.03.2011 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік, - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Т. В. Топчій