Справа № 815/5247/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5247/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю апелянта - ОСОБА_1,

представників відповідача - Толкачової Ю.Г., Федотової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року за заявою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про встановлення способу виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Одеській області, за участю третьої особи - виконуючого обов'язки начальника Головного управління статистики в Одеській області Копилової Тетяни Володимирівни про поновлення на публічній службі, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеними позовними вимогами.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №20 Головного управління статистики в Одеській області від 13.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі в зв'язку зі скороченням. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики України. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі.

22 грудня 2015 року Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області звернулись до суду із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, в якій просили встановити спосіб виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 по справі № 815/5247/14 шляхом зазначення конкретної суми грошових коштів, які підлягають до стягнення з боржника, з урахуванням утримання податків, визначених вимогами Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Вказана заява вмотивована тим, що на теперішній час наявні обставини, котрі унеможливлюють виконання судового рішення, оскільки незрозумілою є сума, яка підлягає до стягнення за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року по вищевказаній справі, з урахуванням утримання податків, визначених вимогами Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а орган Казначейства не наділений повноваженнями самостійно визначати суму до стягнення за виконавчим документом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року в задоволенні заяви Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про встановлення способу виконання судового рішення суду по справі №815/5247/14 - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, за якою встановити спосіб виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 р. по справі № 815/5247/14 шляхом зазначення суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 р. по 19.11.2015 р. - 46446,53 грн., з якої підлягає відрахуванню за чинним законодавством: 2833,24 грн. - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 696,70 грн. - військовий збір, 6542,00 грн. - податок з фізичних осіб у зв`язку з трудовими відносинами. Сума до сплати ОСОБА_1 - 36374,59 грн.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року, прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконним, наказ №20 Головного управління статистики в Одеській області від 13.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі в зв'язку зі скороченням визнано незаконним та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики України. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі.

08.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зобов'язання відповідача надати у строк встановлений судом звіт про виконання Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Одеській області, за участю третьої особи: виконуючого обов'язки начальника Головного управління статистики в Одеській області Копилової Т. В. про поновлення на публічній службі.

15.10.2015 року заяву задоволено та зобов'язано Головне управління статистики в Одеській області надати у термін протягом тридцяти діб, з моменту набрання законної сили ухвали суду від 15.10.2015 р., звіт про виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року

27.11.2015 року Головне управління статистики в Одеській області, на виконання ухвали суду надало звіт про виконання судового рішення, з якого вбачається що 19.11.2015 Головним управлінням статистики в Одеській області видано наказ №330-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1, яким її поновлено на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики, а також призначено виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в установленому законодавством порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2014 року по 19 листопада 2015 року на суму 46446, 53 гр. без урахування утриманих податків.

Відмовляючи у задоволенні заяви Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про встановлення способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з резолютивної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року, вказаним рішення, крім іншого, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить встановити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду фактично можливе, а тому відсутні підстави для встановлення способу виконання рішення суду. Заявник же в своїй заяві фактично просить змінити резолютивну частину судового рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 28.04.2016 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик