Справа № 804/8947/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2016 р. м. Київ К/800/42240/15

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваПласт»

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року

у справі № 804/8947/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваПласт»

до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АкваПласт» звернулось до суду з адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 06.05.2014 року № , № , № .

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представники позивача касаційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами фактичної перевірки ТОВ «АкваПласт» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), відповідачем складено акт, яким встановлено неоприбуткування в касі підприємства в дні фактичного надходження готівкових коштів, а також реалізацію труб без застосування РРО та отримання торгового патенту, чим порушено п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, ст. 267 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.05.2014 року форми «С»: - № , яким до позивача застосовані штрафні санкції на суму 1, 00 грн.; - № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 000 000, 00 грн.; - № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 464, 00 грн.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (далі - Положення).

Пунктом 2.6 Положення передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Отже, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Крім того, статтею 267 Податкового кодексу України встановлено збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності, за несплату якого передбачена відповідальність відповідно до ст. 125 Податкового кодексу України.

Спірним у даній справі є питання правомірності застосування відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями штрафних санкцій за порушення, які мали місце у зв'язку з реалізацією ТОВ «АкваПласт» Садовому товариству імені Мічуріна труб для водопостачання та наданням послуг з монтажу цих труб, а саме у вигляді неоприбуткування готівки, реалізації товару без застосування РРО та без отримання торового патенту.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставин господарських взаємовідносин між даними контрагентами не встановлено, оскільки 29.04.2014 року ТОВ «АкваПласт» було повідомлено Дзержинський РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області про факт підроблення корінців до прибуткових касових ордерів від 26.03.2013 року на суму 104 000, 00 грн., від 04.04.2013 року на суму 50 000, 00 грн., від 16.04.2013 року на суму 39 000, 00 грн. та від 15.05.2013 року на суму 7 000, 00 грн. (всього на суму 200 000, 00 грн.), в результаті чого зареєстровано кримінальне провадження №0001143 від 30.04.2013 року за кваліфікацією ч. 1 ст. 358 «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів» Кримінального кодексу України та визнано позивача потерпілою стороною.

Окрім того, судом прийнято до уваги пояснення допитаного у судовому засіданні 01.08.2014 року у якості свідка громадянина ОСОБА_5, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 31.07.2014 року є керівником та підписантом Садівничого товариства ім. Мічуріна, який пояснив, що для монтажу системи поливу було запрошено фізичну особу на ім'я ОСОБА_6. Вказана особа надала квитанції до прибуткового касового ордера, виписані ТОВ «АкваПласт», але з позивачем Товариство жодних угод не укладало.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції послався на повідомлення слідчого СВ Дзержинським РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28.05.2014 року, відповідно до якого закрито досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 30.04.2013 року у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що для вирішення даної справи визначальними є обставини, що мають бути встановлені вироком у кримінальному провадженні, мотиви суду першої інстанції, з яких він виходив при задоволенні позову, є недостатніми.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, посилаючись на повідомлення слідчого про закриття досудового розслідування у кримінальному провадженні та відсутність доказів оскарження постанови, відповідних фактів не перевірив, оскільки дані про отримання відповідної постанови про закриття досудового розслідування позивачем, від чого залежить строк та можливість її оскарження, у матеріалах справи відсутні.

До суду касаційної інстанції надано постанову в.о. прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу від 05.10.2015 року про скасування постанови від 28.05.2014 року про закриття кримінального провадження № 0001143.

Таким чином, судами допущено порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки встановлені обставини не підтвердженні належними доказами, що, в свою чергу, є підставою для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суду слід врахувати, що фінансові санкції, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовуються у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг), у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту за кожне наступне вчинене порушення.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій вищеназвані обставини враховано не було, і це призвело до необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, а також те, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід урахувати, що згідно з частиною першою ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АкваПласт» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року у справі № 804/8947/14 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук