Справа № 825/247/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/247/16 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А
25 квітня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ісаєнко Ю.А.;
суддів: Федотова І.В., Борисюк Л.П.,
за участю секретаря: Чорної Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд визнати неправомірним рішення щодо постановки його на облік з часу розгляду рапорту та відмови зарахувати з 28.12.2005; зобов`язати відповідача зарахувати його на облік з 28.12.2005.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року позов задоволено; визнано протиправним рішення, оформлене протоколом від 29.10.2015 щодо відмови у зарахуванні (постановці) ОСОБА_1 на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проходження служби з 28.12.2005; зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 28.12.2005.
Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв`язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, що оформлено протоколом від 29 жовтня 2015 року №25, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. №1081 (далі Порядок №1081), позивач має право на зарахування на облік за новим місцем служби разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового одержання житла.
При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що положення пункту 2.14 Інструкції №373 не відповідають положенням пункту 26 Порядку №1081 та останній має вищу юридичну силу.
Також, судом було враховано, що у період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 з 04.03.2014 військова частина була переведена на посилений режим роботи, а тому він періодично перебував у службових відрядженнях. Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, не давали позивачу можливості покинути військову частину для звернення до житлової комісії військової частини НОМЕР_2 із рапортом та проханням зарахувати його на квартирний облік.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга вказаної статті).
Згідно пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у КАС України термін - суб`єкт владних повноважень, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.
За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).
Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.
Так, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.
Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спір щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Згідно пункту 1 частини першої та частини другої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Тому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що із даним позовом він може звернутися в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею 157 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження.
Керуючись ст. ст. 160, 198, 203, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
Апеляційну скаргу Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 27.04.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: І.В. Федотов

Суддя: Л.П. Борисюк

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Борисюк Л.П.