Справа № 554/1872/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.04.2016 Справа № 554/1872/16-а
Справа № 554/1872/16-а
Провадження № 2-а/554/86/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

4 квітня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа Супрунівська сільська рада Полтавського району про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа Супрунівська сільська рада Полтавського району про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 3 березня 2016 року завідувачем сектору містобудування та архітектури ОСОБА_2 районної державної адміністрації йому було відмовлено у наданні містобудівних умов і обмежень на будівництво складської будівлі біля с. Супрунівка із посиланням на те що в ст. 7 ЗУ «Про особисте селянське господарство» не має посилань на те, що на ділянці з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства можливе будівництво.

Вищезазначену відмову позивач вважає протиправною, що і стало підставою звернення його до суду з адміністративним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 райдержадміністрації у судове засідання не зявився, просив суд проводити розгляд справи у їх відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва. переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Члени особистого селянського господарства здійснюють діяльність на свій розсуд і ризик у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 6 вищезгаданого закону до майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать земельні ділянки, жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 7 вищезгаданого закону члени особистого селянського господарства мають право: самостійно здійснювати матеріально-технічне забезпечення власного виробництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація в особі сектора містобудування та архітектури, відмовивши у наданні містобудівних умов та обмежень, діяв всупереч вимог закону, а тому протиправно, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо відмови у наданні ОСОБА_1 містобудівні умови і обмеження на будівництво складської будівлі біля с. Супрунівка Полтавського району.

Зобовязати ОСОБА_2 районну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 містобудівні умови і обмеження на будівництво складської будівлі біля с. Супрунівка Полтавського району.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 8 квітня 2016 року.

Суддя: А. Г. Савченко