Справа № 821/2036/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 р. м. ХерсонСправа № 821/2036/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Каховського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення протиправно отриманого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю,

встановив:

Каховський міськрайонний центр зайнятості (далі - Каховський МЦЗ, позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення протиправно отриманого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю.

Ухвалою від 06.07.15 провадження у справі відкрито.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов та заяв про відкладення розгляду справи суду не надав.

Представник позивача подала до суду заяву, у якій просить суд здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

На обґрунтування позовних вимог Каховський МЦЗ зазначив, що 22.01.2014 року ОСОБА_1 було взято на облік у Каховському міськрайнному центрі зайнятості, як таку, що шукає роботу. 18.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з призначенням виплати допомоги по безробіттю, в якій проінформувала, що не займається видами діяльності, визначеними ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення", та заявою де зазначила, що "через відсутність роботи не маю заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечую себе роботою самостійно". На підставі вказаних заяв Каховським МЦЗ ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. На підставі встановлених розбіжностей при звірці даних з ДПА, згідно із п.18 ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про зайнятість населення", позивачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, в результаті чого складено акт №22 від 18.03.2015 року. Згідно даного розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що ОСОБА_1 виконувала сільськогосподарські роботи з 05 вересня по 30 вересня 2014 року за цивільно-правовим договором, укладеним із фермерським господарством "ТВМ-АГРО". В результаті чого, Каховським МЦЗ на підставі наказу №65-р вирішено вжити заходів по відшкодуванню ОСОБА_1 коштів у сумі 3279,22 грн. З даним наказом відповідач була ознайомлена 20 березня 2015 року і попереджена про необхідність повернення коштів до 03.04.2015 року.

Однак відповідачем у добровільному порядку кошти виплаченого матеріального забезпечення Каховському МЦЗ не відшкодовано, що і стало підставою для звернення Каховським МЦЗ до суду із позовом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке було призначене на 03.08.2015 року, заперечувала факт виконання робіт для фермерського господарства "ТВМ-АГРО", підписання будь-якого договору та акту виконаних робіт, та повідомила, що у спірному періоді знаходилась в лікарні, по даному питанню використання фальсифікованих документів звернулась до слідчих органів.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.08.15 р. провадження у даній справі було зупинено до закінчення розслідування кримінальної справи № 0000577 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України (підроблення документів - щодо неправомірності документів про виконання ОСОБА_1 роботи для фермерського господарства "ТВМ-АГРО").

24 березня 2016 року за фактом підроблення офіційного документу цивільно-правового договору про виконання сільськогосподарських робіт від імені ОСОБА_2 винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Враховуючи, що обставини, які були підставою для зупинення провадження, відпали, суд своєю ухвалою поновив провадження у справі та призначив до розгляду у судовому засіданні.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III від 02.03.2000 року (далі - Закон України № 1533-III), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Так, статтею 7 Закону України №1533-III встановлено, що одним з видів забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України №1533-III, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В даному випадку спірні правовідносини виникли у зв`язку із встановленням Каховським МЦЗ факту незаконно виплаченого забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 3279 грн. 22 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на те, що вказаний спір є приватно-правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи. Відповідно до статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб. Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС України дозволяє дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків "превентивного" судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки. За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

За приписами ч.3 ст.36 Закону України №1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Таким чином, при отриманні допомоги по безробіттю ОСОБА_1 набула право власності на неї, та їй, як власниці цих грошових коштів, належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження.

Тобто, у цій справі, спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на виплачену Каховським міськрайонним центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 3279 грн. 22 коп. та стягнення цієї суми з неї, як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватно-правовий, а не публічно-правовий характер.

Отже, на підставі аналізу наведених норм процесуального та матеріального законів, встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відповідно до вимог Цивільного кодексу України підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Суд при розгляді справи, зокрема, керувався приписами ст.244-2 КАС України щодо обов'язковості судових рішень Верховного Суду України та враховував висновки, зазначені в постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 року у справах № 21-2209а15 та № 21-1884а15, які були прийняті за результатами розгляду з мотивів неоднакового застосування судом норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства . За таких обставин суддя приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в межах адміністративного судочинства та як наслідок про закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Каховського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення протиправно отриманого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Роз'яснити позивачу право звернення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 10.2.3