Справа № 815/22/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/22/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру про визнання дії протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_5 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області (надалі - відповідач-1), Робочої групи Одеського регіонального центру (на надалі-відповідач-2), в якому заявив наступні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14 грудня 2015 року №3144к про звільнення ОСОБА_5 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14 грудня 2015 року;

- визнати протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_5, результатів складання ним кожного тесту та підсумкового балу;

- поновити ОСОБА_5 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру;

- стягнути з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 року по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що Біляївська міжрайонна прокуратура, у якій працював позивач до звільнення, реорганізована (шляхом злиття) у Іллічівську місцеву прокуратуру. Позивач взяв участь у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття посади керівника у новій Іллічівській місцевій прокуратурі, за результатами якого набрав 131 бал та зайняв 16 місце у рейтинговому списку і не був рекомендований для призначення на адміністративну посаду у цій прокуратурі. 14.12.2015 року він подав заву до прокуратури Одеської області про врахування результатів пройдених ним перших двох етапів чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур при формуванні рейтингового списку на зайняття посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури з подальшим призначенням на відповідну вакантну посаду. Однак наказом заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14.12.2015 року №3144к позивача було звільнено з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14.12.2015 року на підставі пп.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Позивач вважає таке звільнення незаконним з підстав порушення вимог Кодексу законів про працю в частині звільнення внаслідок реорганізації та не врахування переважного права на залишення позивача на роботі, та у зв'язку із протиправним неврахуванням результатів пройдених ним перших двох етапів чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур при формуванні рейтингового списку на зайняття посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи полягають в наступному.

З 28.01.2002 року позивач прийнятий на роботу в органи прокуратури Одеської області на підставі наказу прокуратури Одеської області №29 від 28.01.2002 року (а.с.55) та призначався на посади:

- помічника прокурора Овідіопольського району, зі строком стажування до одного року з 28.01.2002 року;

- старшого помічника прокурора Овідіопольського району з 21.09.2004 року - наказ №275 від 21.09.2004 року (а.с.55);

- старшого помічника прокурора Тарутинського району з 20.09.2011 року - наказ №1535к від 13.09.2011 року (а.с.62);

- старшого прокурора прокуратури Тарутинського району з 08.06.2012 року - наказ №1170к від 08.06.2012 року (а.с.64);

- старшого прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси з 02.10.2012 року - наказ №2188к від 02.10.2012 року (а.с.66), наказ №487к від 08.04.2013 року (а.с.69);

Згідно наказу прокуратури Одеської області №934к від 22.04.2015 року позивача призначено на посаду прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури (а.с.141).

25.09.2015 року позивач попереджено під розпис про майбутнє звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року (а.с.143).

Позивач подавав документи та приймав участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі. Відповідно до рейтингового списку позивач за підсумком тестування набрав 131 бал (а.с.201-204). За результатами конкурсу не був рекомендований для призначення на адміністративну посаду в Іллічівській місцевій прокуратурі.

Заяв про участь в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області позивач не подавав та не приймав участі у тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

14.12.2015 року Прокуратурою Одеської області видано наказ №3144к про звільнення молодшого радника юстиції ОСОБА_5 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури з 14.12.2015 року у в'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру») (а.с.144).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури з 14.12.2015 року прийнятий у відповідності до вимог законодавства, а тому підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (в редакції Закону від 02.07.2015 року №578-VIII) (надалі - Закон «Про прокуратуру»).

Статтею 7 Закону «Про прокуратуру» визначено, що систему прокуратури України становлять:1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Частиною 1 ст.12 Закону «Про прокуратуру», передбачено, що у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

В Додатку до Закону «Про прокуратур» визначено перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур. У вказаному переліку в розділі «Одеська область» зазначено серед місцевих прокуратур - Іллічівську місцеву прокуратуру з територіальною юрисдикцією: Біляївський район, місто Іллічівськ, Овідіопольський район, місто Теплодар.

Положеннями п.1-1 Розділ XIII «Перехідні положення» Закону «Про прокуратуру», встановлено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Відповідно до пп.«в» ч.1 ст.5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону «Про прокуратуру», до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону: 1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються: в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Також ч.2 ст.5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», визначено, що призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

Посилаючи на ч.3 ст.16 Закону «Про прокуратуру», якою встановлено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом, суд першої інстанції вірно зазначив, що цим законом встановлений особливий порядок призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур, який полягає у тому, що у зв'язку з припиненням функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та ліквідацією штатних розписів прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Одеської області, прокурори місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, призначаються на посади лише за умови проходження відповідного тестування.

Також слід визнати правильним висновок суду першої інстанції про те, що в питаннях звільнення прокурора в разі реорганізації та скорочення кількості прокурорів органу прокуратури Закон «Про прокуратуру» є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до норм КЗпП України, а тому посилання позивача на порушення норм КЗпП України є помилковими.

Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 року №98 «Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах» було затверджено «Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників», а також «Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури».

Пунктом 13.3 «Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників» передбачено, що «особи, які не призначені на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі, мають право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури згідно з пунктом 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

У цьому випадку повторне тестування для них не проводиться, а отримані за результатами тестування бали враховуються при формуванні рейтингового списку кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури».

Отже, дана норма надає позивачу, як особі, яка взяла участь у конкурсі на зайняття посади керівника місцевої прокуратури і не була призначена на таку посаду, право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури в порядку, який передбачений пунктом 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

Так, пунктом 1.5 розділу I «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» передбачає наступне: «Прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій».

Положення цієї норми стосуються тих осіб, які на день набрання чинності Законом «Про прокуратуру» не працюють в органах прокуратури.

Таким чином, відповідно до положень пунктів 13.3 «Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників» та 1.5 розділу I «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» позивач, як особа, що взяла участь у конкурсі на зайняття посади керівника місцевої прокуратури і не була призначена на таку посаду, має право на участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури лише після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Такий висновок є вірним лише за умови, якщо позивач не писав заяви про своє бажання взяти участь у процедурі тестування на посаду прокурора в Іллічівський місцевій прокуратурі у відповідності до вимог «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури».

В розділі 5 «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» визначено, що працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює. Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури (п.5.2). Кадровий підрозділ відповідної регіональної прокуратури організовує прийом та перевірку поданих документів на відповідність установленим вимогам. Про результати перевірки документів та допуск або відмову в допуску до тестування кандидата повідомляє кадровий підрозділ (п.5.4).

На офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України визначено строки прийому документів для проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур: з 20.07.2015 року по 02.08.2015 року (а.с.175).

Як вже зазначено вище, позивач не подавав заяв про участь в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

Згідно розділу 2 «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» проведення тестування та формування рейтингу кандидатів забезпечують робочі групи регіонального центру (п.2.1). На підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо (п.3.16). Рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності (п.9.1). Рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого (п.9.2). Робоча група спрямовує рейтинговий список керівнику відповідної регіональної прокуратури (п.9.4).

Як встановлено судом першої інстанції і не заперечується сторонами, робоча група Одеського регіонального центру за результатами тестування сформувала рейтинговий список Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області (а.с.176-177), та 10.12.2015 року направила цей рейтинговий список до прокуратури Одеської області, що підтверджено супровідним листом №32Вих-15 (а.с.197).

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що у Одеського регіонального центру не було правових підстав для включення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області прізвища, ім'я по батькові позивача та результатів складання ним тестів та підсумкового балу, які були отримані ним за результатами конкурсу на зайняття посади керівника цієї прокуратури, оскільки позивач до моменту складання вказаного рейтингу не подавав до робочої групи заяви на проходження тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, а також не висловлював бажання (не подавав заяв) до 10.12.2015 року (дата направлення рейтингового списку до прокуратури Одеської області) про врахування отриманих ним результатів тестування.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції «Порядком проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» не передбачено права чи обов'язку регіонального центру на свій розсуд, самостійно при формуванні рейтингового списку прокурорів місцевої прокуратури враховувати результати тестування осіб які приймали участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад та не призначені на адміністративні посади в місцевій прокуратурі; а також переглядати чи вносити зміни в затверджений та направлений керівнику регіональної прокуратури рейтинговий список.

Відповідно до ст.11 Закону «Про прокуратуру» та п.9.5 «Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури» керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

З цих підстав суд першої інстанції вірно зазначив, що у прокурора області не було підстав призначати позивача на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, оскільки результати тестування позивача були відсутні в рейтинговому списку Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, а також був відсутній і рапорт позивача на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, тобто не було реалізовано волевиявлення позивача на участь у конкурсі на зайняття посад прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури.

Погоджуючись з такою позицією суду першої інстанції, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що подання особою заяви для участі у конкурсі на зайняття посади керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників, яка передбачена «Порядком проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників» не може вважатися доказом волевиявлення цієї особи на прийняття участі у конкурсі на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, оскільки особа може мати намір працювали в місцевій прокуратурі виключно на керівній посаді, а не на посаді прокурора.

Крім того, як вже було зазначено вище, позивача 25.09.2015 року під розпис було попереджено про майбутнє звільнення з 14.12.2015 року (а.с.143), а тому сам факт подання позивачем в день звільнення заяв про врахування результатів пройдених ним перших двох етапів чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур при формуванні рейтингового списку на зайняття посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури з подальшим призначенням на відповідну вакантну посаду, свідчить про несвоєчасність подання таких заяв та не свідчить про незаконність прийнятого щодо позивача рішення про звільнення.

Посилання позивача на порушення вимог ст.60 Закону «Про прокуратуру» щодо відсутності подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів колегія суддів вважає помилковими, оскілки, як вірно зазначив суд першої інстанції, приписами пп.4 п.5-1 розд.ХІІІ Перехідних положень Закону «Про прокуратуру» визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону: прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14.12.2015 року №3144к про звільнення позивача з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури з 14.12.2015 року, у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури відповідає вимогам закону, а тому підстав для його скасування відсутні.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 квітня 2016 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський