Справа № 806/340/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м.Житомир справа № 806/340/16

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченко Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: представника позивача Тарнавського В.Я.,

представника відповідача Попіля В.В. ,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" до Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фермерське господарство "Агро-Сад", ОСОБА_4, Житомирська регіональна філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.08.2015 № 23917949,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Попіля Володимира Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23917949 від 26.08.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 20.08.2015, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ "Агро-Сад".

У обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "Укр-Ленд" зазначало, що 30.11.2010 ним укладено договір оренди земельної ділянки з Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області, строком дії на 15 років. Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", відповідно до законодавства, яке діяло на момент його укладення. У січні 2016 року Товариству стало відомо, що право власності на вказану земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) перейшло до ОСОБА_4. Власником укладено договір оренди землі б/н з Фермерським господарством "Агро-Сад", на підставі якого державним реєстратором Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Попілем В.В. проведено реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.08.2015 № 23917949. Позивач вважає зазначене рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки державним реєстратором здійснену подвійну реєстрацію права оренди на одну і ту ж земельну ділянку. При проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним власником земельної ділянки з ФГ "Агро-Сад", не перевірено належним чином чи право оренди на цю земельну ділянку зареєстровано раніше чи ні. Право оренди позивача на земельну ділянку ще не закінчилося, тому здійснена відповідачем реєстрація права оренди за ФГ "Агро-Сад" порушує права ТОВ "Укр-Ленд" та є протиправною.

У ході судового розгляду справи первинного відповідача - державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Попіля Володимира Вікторовича замінено належним відповідачем - Андрушівським районним управлінням юстиції Житомирської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючи на доводи наведені у позовній заяві.

Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмових запереченнях на позов. Пояснив, що ФГ "Агро-Сад" було подано повний та належно оформлений пакет документів для реєстрації похідного права, а саме оренди землі у власника, відтак рішення державного реєстратора є законним та скасуванню не підлягає.

Представник третьої особи - Фермерського господарства "Агро-Сад" у засіданні суду щодо задоволення позовних вимог заперечував. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову, з мотивів наведених у письмових запереченнях. Звернув увагу на те, що реєстрація Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" 27 грудня 2010 року договору оренди від 30.11.2010 між позивачем і Андрушівською РДА здійснена за відсутності законних повноважень, тобто вказаний договір оренди землі не пройшов державну реєстрацію у порядку, встановленому законом, а тому позов є необґрунтованим, а оскаржуване рішення - правомірним.

Треті особи, ОСОБА_4 та Житомирська регіональна філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", до суду не з'явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення по справі, в яких указано, що земельною ділянкою вона володіє на праві приватної власності та на власний розсуд розпоряджається нею. Договір оренди на землю з ФГ "Агро-Сад" уклала з метою отримання орендної плати за користування належної їй земельної ділянки.

Заслухавши пояснення представників сторін і представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом установлено, що 30 листопада 2010 року між Андрушівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 63, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (невитребувана земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації від 02.09.2010 № 403, яка знаходиться на території Іванківської сільської ради, Андрушівського району.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка за рахунок реформованого КСП "Іванівське" АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 площею 7,0763 га, у тому числі ріллі - 7,0763 га.

Вказаний договір укладено на 15 років або до запиту громадянина, що набуде право власності на дану земельну ділянку (п. 8 договору оренди земельної ділянки від 30.11.15).

Згідно зі п. 44 договору № 63 від 30.11.2015, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

18 серпня 2015 року Андрушівським районним управлінням юстиції право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 7,0763 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за ОСОБА_4, про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.08.2015 за № 42457283 та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (актуальна інформація про право власності), копії яких долучені до матеріалів справи.

У подальшому ОСОБА_4 вказану земельну ділянку передано в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 15 років, Орендарю - Фермерському господарству "Агро-Сад", про що укладено договір оренди землі від 20.08.2015.

На підставі цього договору державним реєстратором Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Попілем Володимиром Вікторовичем проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за Фермерським господарством "Агро-Сад", відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 серпня 2015 року № 23917949.

Внаслідок прийняття рішення відповідачем також внесено запис про інше речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № НОМЕР_2.

Дані обставини підтверджені витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права), сформованим 26.08.2015, та матеріалами реєстраційної справи щодо вказаної земельної ділянки.

Позивач вважаючи, що здійснена реєстрація права оренди за ФГ "Агро-Сад" порушує права ТОВ "Укр-Ленд" звернувся до суду з даним позовом. При цьому представник позивача наголошував на тому, що державним реєстратором здійснену подвійну реєстрацію права оренди однієї земельної ділянки.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на день прийняття спірного рішення, далі - Закон № 1952-IV), - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 3 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.п. 1, 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Долучена до матеріалів справи копія договору оренди земельної ділянки № 63 від 30.11.2010, укладеного позивачем з Андрушівською районною державною адміністрацією містить відмітку про його реєстрацію у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель Іванківської сільської ради вчинено запис від 27 грудня 2010 року за № 11.

У зв'язку з цим суд зауважує, що відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем указаного договору і реєстрації його в Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 р. N 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

У відповідності до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України (зі змінами та доповненнями) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (ст. 20 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди)).

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073.

Пунктом 3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договорів, надалі - Порядок № 2073) установлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 Порядку № 2073, забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Згідно зі п.п. 11, 12 Порядку № 2073, державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).

У відповідності до пп. 2 п "б" ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

У контексті наведеного, а також ураховуючи положення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647 (у редакції з 05.07.2010), суд констатує, що, як на день укладення між позивачем і Андрушівською районною державною адміністрацією договору № 63 від 30.11.2010, так і станом на момент реєстрації такого договору в Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", у структурних підрозділів Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України повноваження щодо державної реєстрації договорів оренди землі були відсутні.

Доказів реєстрації згаданого договору в сільській раді ТОВ "Укр-Ленд" суду надано не було.

Натомість матеріалами реєстраційної справи щодо спірної земельної ділянки підтверджено, що державний реєстратор після надходження заяви ФГ "Агро-Сад" про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 направив до Іванківської сільської ради запит щодо реєстрації останньою договорів оренди цієї земельної ділянки.

Із довідки сільського голови від 26.08.2015 видно, що реєстрація договору оренди земельної ділянки АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_3) Іванківською сільською радою не проводилась.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки № 63 від 30.11.10, укладений між позивачем і Андрушівською районною державною адміністрацією не пройшов державну реєстрацію, відповідно до законодавства, яке діяло на момент його укладення.

Відтак, доводи представника позивача про те, що спірне рішення спричинило подвійну реєстрацію права оренди на одну й ту ж земельну ділянку є хибними.

Також суд критично оцінює посилання ТОВ "Укр-Ленд" на п. 3 розд. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010 № 1878-VI, оскільки Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" і його структурні підрозділи станом на 27.12.2010 не були, в розумінні законодавства, яке діяло на той момент, територіальними органами земельних ресурсів наділеними повноваженнями щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Більш того, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2010 в справі № К-8025/09, зокрема, встановлено, що визначення Центру державного земельного кадастру, як виконавчого органу не ґрунтується на вимогах Конституції України, яка визначає систему органів виконавчої влади, порядок їх формування та повноваження.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ст. 24 Закону № 1952-IV).

Із оглянутої в судовому засіданні реєстраційної справи видно, що Фермерське господарство "Агро-Сад" звертаючись до Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме реєстрацію виникнення права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, подало реєстратору повний та належно оформлений пакет документів, який вимагається Законом для вчинення відповідної реєстраційної дії.

Представником позивача вказане спростовано не було.

З огляду на викладене, а також ураховуючи, що у державного реєстратора не було правових підстав для відмови третій особі в державній реєстрації речових прав, суд вважає, що державний реєстратор під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 серпня 2015 року № 23917949 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Поряд з цим суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства, згідно зі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У пункті 8 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Із аналізу наведених норм випливає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Ураховуючи наведене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що після набуття ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку Андрушівська районна державна адміністрація не є розпорядником цієї земельної ділянки та, відповідно, не може бути її Орендодавцем.

Набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 є підставою для припинення договору оренди землі, укладеного між Андрушівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Укр-Ленд".

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов переконання, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх позовних вимог.

Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.08.2015 № 23917949 є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також на положення статті 94 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 20 квітня 2016 р.