Справа № П/811/201/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року Справа № П/811/201/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 (надалі по тексту - відповідачі), в якому просить суд:

- визнати наказ ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2015 від 18 грудня 2015 року «Про усунення від виконання службових обов`язків» протиправним та скасувати його;

- визнати наказ ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2018 від 18 грудня 2015 року «Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї» протиправним та скасувати його;

- визнати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №252 від 15 лютого 2016 року «Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї» протиправним та скасувати його;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 (м. Дніпропетровськ) призначити та провести додаткове розслідування по факту виявленої у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 нестачі зброї та утриматися від прийняття рішення та видання наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у посаді до завершення додаткового службового розслідування;

- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період усунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 відповідну суму грошей за цей період часу.

В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що з 30 червня 2011 року він був призначений на посаду командира 3 загону військової частини НОМЕР_3 (нині військова частина польова пошта НОМЕР_1 ), на якій і проходить службу по теперішній час.

Позивач зазначає, що восени 2014 року ним у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , після повернення військовослужбовців частини із відрядження із зони АТО, була виявлена нестача декількох одиниць стрілецької зброї. Про даний факт неодноразово доповідав командиру військової частини, однак командування військової частини ігнорувало його усні доповіді, а письмові рапорти не реєструвало у стройовій частині та не вживало відповідних заходів.

18 грудня 2015 року, ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 було видано наказ №2015 «Про усунення від виконання службових обов`язків», згідно якого підполковника ОСОБА_1 було усунуто від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, хоча наказу про проведення службового розслідування ще не видавався.

На думку позивача, видаючи наказ №2015 від 18.12.2015 року, ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_2 ще до призначення проведення службового розслідування, діючи упереджено, вказав у своєму наказі, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої службові обов`язки та зловживає службовим становищем. Крім того, в наказі №2015 «Про усунення від виконання службових обов`язків» не вказано причини та обставини усунення, як того вимагає ст.47 Дисциплінарного статуту ЗС України.

Також, 18 грудня 2015 року, штатним командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 було видано наказ №2018 «Про проведення службового розслідування по факту відсутності зброї», проведення якого було доручено п/підполковнику ОСОБА_2 .

Позивач вважає вказаний наказ командира військової частини фіктивним, а відтак незаконним, по тій причині, що в цей день полковник ОСОБА_3 взагалі перебував у відряджені у м. Дніпропетровськ, а відтак не міг фізично видати наказ в цей день.

ОСОБА_1 зазначає, що за період незаконного (на його думку) усунення від виконання службових обов`язків, а саме за період з 18 грудня 2015 року по 14 лютого 2016 року, включно, він недоотримав грошове забезпечення на загальну суму близько 20 тисяч гривень, чим йому та членам його родини завдано значних матеріальних збитків.

Вважає, що службове розслідування умисно затягувалось, проводилось не об`єктивно та поверхово, з грубим порушенням вимог наказу МО України №82 від 15.03.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України».

15 лютого 2016 року, ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 було видано наказ №252 «Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї», який направлено вищестоящому командуванню командувачу оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 м. Дніпропетровськ) для прийняття рішення (видання наказу в межах своїх повноважень) щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у посаді , який, на думку позивача, також підлягає скасуванню.

Позивач та його представник, у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідачів у судовому засіданні адміністративний позов не визнав та просив суд в його задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву, вважає позов необґрунтованим, а доводи такими, які не відповідають фактичним обставинам.

Суд заслухав пояснення позивача та його представника, представника відповідачів, дослідив матеріали справи та дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2015 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 було видано наказ №2018 «Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї» (а.с. 10).

Відповідно до п.1.3. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за N 385/8984 (далі Інструкція), рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Щодо доводів позивача про те, що наказ №2018 «Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї» видано неповноваженою особою суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 18.12.2015 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 було видано наказ №298 про його відрядження з 18.12.2015 року до Генерального штабу Збройних Сил України м. Києва, для участі у проведенні конференції, тимчасове виконання обов`язків командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 покладено на полковника ОСОБА_2 начальника штабу першого заступника командира частини (а.с. 183).

Вказане свідчить про те, що 18.12.2015 року ОСОБА_3 перебував на службі та здійснював свої повноваження командира військової частини до вибуття у відрядження, а тому мав можливість видати наказ саме 18.12.2015 року, в зв`язку з чим доводи позивача, в цій частині, є безпідставними.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Наказ №2018 від 18.12.2015 року «Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї», виданий з метою з`ясування причин та обставин відсутності зброї виявленої під час перевірки, а відтак зазначеним наказом не порушуються законні права та інтереси ОСОБА_1 , що унеможливлює задоволення позову, в цій частині.

Щодо вимог позивача про визнання наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2015 від 18 грудня 2015 року «Про усунення від виконання службових обов`язків» протиправним та скасувати його суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1-4 ст.47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається прямим командиром (начальником) та оформляється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати тривалості службового розслідування та часу, необхідного для прийняття відповідного рішення командиром (начальником), які визначені цим Статутом.

Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття такого рішення не підтверджуються або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

Загальні обов`язки командирів (начальників) визначені розділом ІІ Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, так, ст.59 визначено, що командир (начальник) зобов`язаний зокрема знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач займає посаду командира 3 загону військової частини військова частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1 наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2015 від 18.12.2015 року підполковника ОСОБА_1 , командира 3-го загону, усунуто від виконання службових обов`язків за посадою з 18 грудня 2015 року на термін до закінчення службового розслідування (а.с.9).

Нестача зброї в підрозділі, безпосередньо підпорядкованому позивачеві, безумовно створює загрозу настання тяжких наслідків для військової частини та дає підстави вважати, що втрата зброї відбулась внаслідок неналежної організації позивачем обліку та зберігання зброї ввіреного йому підрозділу.

З урахуванням вищевикладеного в судовому засіданні не встановлено порушень відповідача щодо винесення Наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2015 від 18 грудня 2015 року «Про усунення від виконання службових обов`язків», а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що усунення позивача від виконання службових обов`язків здійснено уповноваженою особою, відповідно до вимог діючого законодавства та і вимоги про зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період усунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 відповідної суми грошей за цей період часу задоволенню також не підлягають.

Також в судовому засіданні встановлено, що службовою особою відповідача під час присвоєння номерів наказам №2015 та №2018 було порушено черговість присвоєння номерів зазначеним наказам, що підтверджується наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №429 від 16.03.2016 року «Про заміну реєстраційних номерів» (а.с.185).

Суд зазначає, що порушення черговості присвоєння номерів наказам №2015 та №2018 не може бути підставою для їх скасування.

Щодо вимог позивача про визнання наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №252 від 15 лютого 2016 року «Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї» протиправним та скасувати його, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №252 від 15.02.2016 року «Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї», у відповідності до ст.92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на командира загону спеціального призначення підполковника ОСОБА_1 , за порушення в частині незадовільної організації обліку та збереження зброї, що призвело до істотної шкоди, а саме систематичної втрати зброї наказано клопотати перед вищестоящим командуванням про накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення пониження в посаді (а.с.15).

Статтею 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

Представник відповідачів в судовому засіданні зазначив, що рішення щодо притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення на даний час не прийнято.

Таким чином даний наказ носить рекомендаційний характер та не створює для позивача негативних наслідків, що є підставою для відмовлення в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Як зазначалось, рішення щодо притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення на даний час не прийнято, а тому вимоги про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 (м. Дніпропетровськ) призначити та провести додаткове розслідування по факту виявленої у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 нестачі зброї та утриматися від прийняття рішення та видання наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у посаді до завершення додаткового службового розслідування є передчасними, крім того суд не може підміняти собою компетентні державні органи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач у справі, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв`язку із чим доводи адміністративного позову суд вважає безпідставними, а вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 20 квітня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду К.М. Притула