Справа № 813/3591/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/67135/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Мікс" до Державної екологічної інспекції у Львівській області про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Штикало Дмитра Ігоровича при винесенні рішення про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс» в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства, та скасування рішення від 10.12.2012 року про зупинення (тимчасово) діяльності підприємства в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства з дня отримання цього рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване позивачем рішення суб'єкта владних повноважень прийнято із порушенням вимог чинного законодавства. У вказаному рішенні не зазначено термін, на який зупиняється діяльність підприємства, який вид діяльності зупиняється, не визначені окремі цехи, дільниці чи одиниці обладнання, експлуатація яких у зв'язку із порушенням вимог природоохоронного законодавства зупиняється (тимчасово). Також вказується на необґрунтованість тверджень відповідача про здійснення товариством з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» діяльності із систематичним порушенням вимог природоохоронного законодавства. Так, позивач стверджує, що він не допускав порушень вимог природоохоронного законодавства, про які зазначено в оспорюваному рішенні.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, позов задоволено: визнано протиправними дії головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Штикало Дмитра Ігоровича щодо винесення рішення про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс», яке знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Хильчиці, вул. Заводська, 14, в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства.; визнано протиправним та скасовано рішення головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Штикало Дмитра Ігоровича № 23 від 10 грудня 2012 року про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс», яке знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, с. Хильчиці, вул. Заводська, 14, в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства.

У поданій касаційній скарзі Державна екологічна інспекція у Львівській області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства товариства з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» (Львівська область, Золочівський район, с. Хильчиці, вул. Заводська, 14).

За результатами перевірки складено акт від 26.06-10.07.2012 №978/06/997 та видано припис від 10.07.2012 №214, яким зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» отримати ліміт та дозвіл на утворення та розміщення відходів, паспорти на відходи, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів в атмосферне повітря, представити договір на утилізацію поліетиленових упаковок, а також отримати дозвіл на спеціальне користування надрами. Примірник припису отримав директор ТзОВ «Д-Мікс» ОСОБА_3, про що зроблено відповідну відмітку у приписі.

03.10.2012 відповідачем проведено позапланову перевірку виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» припису від 10.07.2012 №214.

За результатами перевірки складено акт від 03.10.2012 №1548/06/1485 та винесено припис від 15.10.2012 №51. Так, перевіркою встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» здійснює діяльність із систематичним порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме:

- відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами (прісні підземні води), що є порушенням вимог статей 16,19,21 Кодексу України про надра;

- не проводиться інвентаризація стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин, що є порушенням вимог статей 10, 11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням вимог статей 10, 11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- відсутній дозвіл на розміщення відходів та ліміт на утворення відходів у 2012 році що є порушенням вимог статей 32,33 Закону України «Про відходи»;

- відсутні паспорти на відходи, що є порушенням вимог статей 17,26 Закону України «Про відходи».

У подальшому, головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Штикало Д.І. прийнято рішення №23 про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс» в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства. Вказане рішення прийнято на підставі акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Д-Мікс» № 1548/06/1485 від 03.10.20.12 року, припису № 51 від 15.10.2012 року, акту перевірки № 978/06/997 від 26.06-10.07.2012 року.

Вказуючи на протиправність рішення №23 про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс» в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства, товариство з обмеженою відповідальністю «Д-Мікс» звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності оскаржуваного рішення як такого, що прийнято на підставі непідтверджених висновків акту перевірки щодо порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 №2751-XIІ, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №2751-XIІ), діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема:

а) введення в дію підприємств, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних вимог і виконання заходів, передбачених проектами на їх будівництво (реконструкцію);

б) відсутність споруд, устаткування і пристроїв для очищення викидів та скидів або їх знешкодження, а також приладів контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та характеристиками шкідливих факторів на підприємствах, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, або порушення правил експлуатації зазначених споруд, устаткування, пристроїв і приладів;

в) використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів;

г) перевищення гранично допустимих чи тимчасово узгоджених викидів і скидів забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище, рівнів акустичного, електромагнітного, іонізуючого та іншого шкідливого впливу фізичних факторів, біологічного впливу та радіоактивного забруднення;

д) порушення екологічних вимог при виробництві, зберіганні, транспортуванні, знешкодженні, захороненні токсичних та інших речовин, небезпечних для навколишнього природного середовища, здоров'я та життя людей;

е) відсутності або нездійснення заходів, спрямованих на запобігання залповим викидам і скидам, що створюють високі та екстремально високі рівні забруднення повітряного та водного басейнів і ґрунтів, становлять небезпеку для здоров'я та життя людей, тваринного і рослинного світу;

є) виробництва й експлуатації транспортних та інших пересувних засобів і установок, у викидах і скидах яких вміст забруднюючих речовин перевищує встановлені нормативи;

ж) впровадження відкриттів, винаходів, застосування нової техніки, імпортного устаткування, технологій і систем, що не відповідають екологічним вимогам;

з) порушення екологічних вимог при дислокації військових частин, проведенні ними військових навчань, маневрів, переміщенні військ і військової техніки (крім випадків надзвичайних ситуацій, що оголошуються відповідно до законодавства України);

и) порушення інших вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 5 Порядку №2751-XIІ підставою для припинення діяльності підприємств є систематичне перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів та екологічних стандартів, що не можуть бути усунуті з технічних, економічних чи інших причин.

Пунктом 6 Порядку №2751-XIІ встановлено, що рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємства підлягає виконанню в строки, зазначені у цьому рішенні. Не допускаються термінові тимчасова заборона (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, якщо це може призвести до виникнення аварійної ситуації.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основними видами діяльності підприємства є: виробництво готових комбікормів, білково-вітамінних добавок та преміксів для тварин, що утримуються на фермах, птиці та риб, а також оптова торгівля зерном, насінням та кормами як власного виробництва, так і виготовлених іншими виробниками, зберігання на зернозберігальному комплексі зернових інших підприємств, установ, організацій на підставі договорів зберігання. ТзОВ «Д-ікс» володіє трьома основними об'єктами, а саме:

1. Комбікормовий завод потужністю 160 тонн в зміну, до складу якого входять адміністративно-побутовий корпус, цех по виробництву комбікормів, склад компонентів комбікормів, два склади фасованого комбікорму, навіс для прийому сировини.

2. 3ернозберігальний комплекс місткістю 25 тис. тонн, до складу якого входять силос експедиційний, лабораторний корпус, вага, п'ять силосів для зберігання зерна, норія.

3.Парова котельня.

Зі змісту рішення відповідача від 10.12.2012 №23 про зупинення (тимчасово) діяльності підприємства не вбачається на який термін зупиняється діяльність ТзОВ «Д-Мікс», який вид діяльності зупиняється, не зазначено чи зупиняється діяльність підприємства в цілому чи в окремих дільницях або одиницях обладнання, при цьому, відсутнє посилання на конкретний перелік таких дільниць чи обладнання.

Крім того відповідно до пункту 7 Порядку №2751-XIІ не допускаються термінові тимчасова заборона (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, якщо це може призвести до виникнення аварійної ситуації. Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, на території підприємства знаходиться значна кількість технічної сировини та готової продукції. За ступенем небезпеки розвитку пожежі, категорії приміщень вибухопожежної та пожежної безпеки ступінь вогнестійкості - II, категорія виробництва - В, тобто підприємство відноситься до вибухонебезпечних, а це свідчить про те, що тимчасова заборона (зупинення) діяльності підприємства може призвести до аварійних ситуацій.

Аналізуючи позицію судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості висновків акту перевірки, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 19 Кодексу України про надра в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до частини першої статті 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основний вид діяльності підприємства - це виробництво готових кормів для годівлі сільськогосподарських тварин (розсипних та гранульованих кормів, концентратів).

В технологічному процесі для виробництва готової продукції використовуються наступні види сировини та допоміжних матеріалів: соя, кукурудза, олія, пшениця, вітамінно-мінеральні добавки, соняшник, ячмінь. При цьому, вода в технологічному процесі виробництва кормів не використовується.

Судами встановлено, що використання прісних підземних вод здійснюється ТзОВ «Д-Мікс» виключно для господарсько-побутових потреб.

Згідно з договором оренди землі, укладеним 30.08.2011 між Золочівською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Д-МІКС» терміном дії на п'ять років, товариство є землекористувачем земельної ділянки площею 0,0464 га, наданої для обслуговування водонапірної вежі. На вказаній земельній ділянці розташована свердловина № 1-РЕ, яка знаходиться на віддалі 160м північно-східніше від виробничої площадки. Забір підземних вод здійснюється через цю свердловину на підставі Дозволу на спеціальне водокористування № Укр-2162-11/Льв, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Львівській області 14.11.2011 з терміном дії до 24.10.2015.

Судами встановлено, що за період із 10.01.2012 по 06.07.2012 підприємство здійснило забір підземних вод в об'ємі 299,1 кубм або 2,37 кубм/добу, що не перевищує встановлених Дозволом на спеціальне водокористування лімітів забору води, а також не перевищує видобуток води більше 300 кубічних метрів на добу.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості висновків акту перевірки в частині необхідності отримання позивачеві спеціального дозволу на видобування корисних копалин (прісних підземних вод).

Аналізуючи позицію судів попередніх інстанцій в частині відсутності у позивача у спірних правовідносинах обов'язку отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування.

До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування.

До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2001 №1655 (далі - Порядок №1655), державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Пунктом 4 Порядку №1655 встановлено, що взяття на державний облік об'єктів, які справляють шкідливий вплив, як того вимагає пункт 4 Порядку, здійснює Мінприроди за критеріями, встановленими цим Міністерством за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 177 від 10.05.2002 року затверджено Інструкцію про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, викидів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Відповідно до пункту 2 Інструкції взяття на державний облік здійснюється за такими критеріями:

- об'єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток № 1);

- видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених в додатку 1 до цієї Інструкції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, наданого ТзОВ «Євроекоскоп», м. Львів, вул. Антоновича, 132а, джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є дві завальні ями, холодильник, гранулятор РД-15. зерноочисна машина, та дві димові труби. При роботі вказаних джерел в атмосферне повітря викидаються наступні забруднюючі речовини: речовини у вигляді суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (завислі речовини), діоксин азоту, оксид та діоксин вуглецю, азоту(1) оксид (N20); речовини, які при сумісному надходженні в атмосферне повітря володіють ефектом сумації, відсутні.

Аналіз розрахункових викидів забруднюючих речовин при максимальній потужності виробництва із пороговими значеннями потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік, які передбачені Інструкцією, показує, що викиди забруднюючих речовин знаходяться в межах, які дозволяються Інструкцією про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, що видно із порівняльних таблиць № 1 та № 2, які додаються.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не проводилось вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих стаціонарних джерелах викидів позивача, не зафіксовано фактів експлуатації позивачем обладнання, при роботі якого фактичні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря перевищували б розрахункові та нормативні, які вказані в Додатку № 1 до Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, викидів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками судів щодо недоведеності з боку відповідача щодо утворення ТзОВ «Д-Мікс» таких викидів забруднюючих речовин, які підлягають взяттю на державний облік, що свідчить про необґрунтованість вимоги відповідача щодо необхідності отримання позивачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та ведення державного обліку об'єктів та викидів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Аналізуючи позицію судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості висновків акту перевірки в частині порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства з мотивів відсутності дозволу на розміщення відходів та ліміту на їх утворення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 31 Закону України «Про відходи» з метою запобігання або зменшення обсягу утворення відходів та стимулювання впровадження маловідходних технологій Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні і місцеві органи виконавчої влади в межах своєї компетенції здійснюють встановлення на основі затверджених нормативів (питомих показників обсягів утворення відходів) лімітів на утворення відходів.

Згідно з пунктом 8 Правил розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.08.1998 №1218, чинних на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила), власники відходів, для яких платежі за розміщення відходів усіх класів небезпеки не перевищують 10 гривень на рік, власники тільки побутових відходів, що уклали договори на розміщення відходів з підприємствами комунального господарства, та власники відходів як вторинної сировини, які провадять статутну діяльність із збирання і заготівлі таких відходів, звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем під час проведення перевірки не було виявлено на підприємстві будь-яких відходів, в тому числі люмінесцентних ламп.

01.07.2010 між ТзОВ «Д-Мікс» та Державною компанією з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» укладено Договір № 15/1195-ІМ, згідно з умовами якого Виконавець надає Замовнику послуги з організації збирання, заготівлі та утилізації використаних тари і пакувальних матеріалів, тобто побутових відходів. Термін дії вказаного Договору був пролонгований у відповідності до пункту 11.2 Договору і діяв у 2012 році.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо недоведеності з боку відповідача необхідності отримання позивачем дозволу та лімітів на утворення та розміщення відходів.

Враховуючи викладене, позиція попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про зупинення (тимчасово) діяльності ТзОВ «Д-Мікс» в частині, яка порушує вимоги природоохоронного законодавства та, відповідно, щодо наявності підстав для задоволення позову, є обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: