Справа № 233/6762/15-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Каліуш О.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року справа №233/6762/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

при секретарі

судового засідання Томах О.О.

за участю представників:

від позивача: Сніменко О.І. - за дов. від 09.12.22015р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Сільськогосподарське підприємство «Третє»

на постанову Костянтинівського міськрайонного суду

Донецької області

від 16 березня 2016 року

по адміністративній справі №233/6762/15-а (суддя Каліуш О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Сільськогосподарське підприємство «Третє»

до Артемівської сільської ради

про визнання нечинним рішення «Про встановлення ставок

земельного податку на 2016 рік» від 10.06.2015р.№4/84-6,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство» «Третє» (надалі товариство, платник податків, позивач у справі) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Артемівської сільської ради (надалі сільська рада, орган місцевого самоврядування, відповідач у справі) про визнання нечинним рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» (далі рішення ради), з мотивів протиправності його прийняття, яка на думку позивача обумовлена прийняттям рішення не у спосіб передбачений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (а. с. 1-3).

Постановою суду першої інстанції від 16 березня 2016 року у задоволені позовних вимог товариства відмовлено у повному обсязі з огляду на те, що рішення ради прийнято з дотриманням порядку, встановленого Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» то доведено до відома населення у спосіб, що визначений регламентом сільської ради, а тому підстави для визнання його нечинним відсутні (а. с. 48-51).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, неповне з'ясування усіх обставин справи, порушення правил дослідження доказів та не надання належної оцінки обставинам просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, внаслідок чого визнати нечинним рішення ради з моменту його прийняття (а. с. 57- 62).

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України. Надав через представника позивача суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке вирішене судом та відхилене.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила, що 10 червня 2015 року Артемівська сільська рада відповідно до статей 269-288 Податкового Кодексу України, керуючись частиною першою пункту 24 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280 (далі Закон України №280), прийняла рішення № VI/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік», пунктом 2 якого встановила ставку земельного податку на землі сільськогосподарського призначення у розмірі 0,3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки (а.с.27).

Позивачу на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: № :46:000:0010 площею 5,57га, № :47:000:0024 площею 5,08га, № :46:000:0008 площею 5,66га, розташовані Донецька область, Костянтинівський район, Артемівська сільська рада, за межами населеного пункту, що підтверджується наявними в матеріалах справи Державними актам про право власності на земельну ділянку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-7).

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції оскаржуване рішення є актом нормативно - правової дії, підлягає застосуванню та виконанню позивачем у господарській діяльності внаслідок чого право позивача на оскарження рішення Артемівської сільської ради від 10 червня 2015 року № VI/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» є доведеним.

Звертаючись до суду з позовом та з апеляційною скаргою позивач доводить протиправність прийнятого відповідачем рішення порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року № 1160-1У «Про засади державної регуляторної політики» у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 1160-1У).

Компетенція відповідача стосовно прийняття радою рішення згідно із п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до п. 12.3 ст. 12, п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України, за яким зокрема сільські ради у межах повноважень та з урахуванням граничних розмірів ставок встановлюють своїми рішеннями місцеві податки і збори, у тому числі ставки плати за землю, які є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад, не є спірною між сторонами. Спірною є спосіб та процедура прийняття рішення радою.

Закон України №1160 та відповідні підзаконні акти у сфері державної регуляторної політики створюють систему прийняття регуляторних актів, статтею 4 цього Закону визначені принципи державної регуляторної політики, якими є доцільність, адекватність, ефективність, збалансованість, передбачуваність, прозорість та врахування громадської думки.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення було прийнято на виконання положень Податкового кодексу України, тобто на виконання приписів закону, внаслідок чого доводи позивача стосовно того, що до плану підготовки проекту регуляторних актів на 2015 рік рішення про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік не вносилось, є безпідставним, з огляду на те, що в незалежності від плану роботи сільської ради прийняття рішення про встановлення ставок земельного податку відповідно до розділу ХІІІ ПК України є обов'язком ради.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Артемівської сільської ради від 22 грудня 2014 року № У1/75-4 затверджено план роботи сільської ради на перше півріччя 2015 року, п. 3 якого передбачено затвердження ставок податку на землю у березні-квітні 2015 року (а.с.43), що свідчить про виконання відповідачем вимог ст. 7 Закону № 1160-1У та спростовує доводи позивача щодо не включення відповідачем до плану підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік рішення про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік.

З огляду на законодавчо встановлену обов'язковість прийняття рішення є неприйнятними посилання заявника апеляційної скарги на порушення процедури підготовки аналізу регуляторного впливу передбаченої статтею 8 Закону України №1160.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 10 червня 2015 року сільською радою рішення за № У1/84-6 «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» у цей же день направлено Державній службі України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, що свідчить про виконання відповідачем вимог ст. 34 Закону № 1160-1У (а. с. 45)

Щодо порушення правил оприлюднення рішень Ради, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 6 регламенту Артемівської сільської ради передбачено, що оприлюднення рішень відбувається у формі розміщення їх на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради та надсиланням їх за відповідними адресами. Офіційним оприлюдненням нормативно-правових актів Артемівської сільської ради є їх розміщення на спеціальній дошці оголошень у приміщенні сільської ради.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного провадження у травні 2014 року на дошці оголошень у приміщенні сільської ради були розміщені Аналіз регуляторного впливу до проекту рішення Артемівської сільської ради «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік» та рішення Артемівської сільської ради від 24.04.2015 року № У1/83-3 про затвердження рішення сільської ради про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік. У червні 2015 року на дошці оголошень у приміщенні сільської ради було розміщено рішення від 10.06.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік». Крім того, зазначене рішення від 10.06.2015 року було направлено до Костянтинівської ОДПІ, яке розмістило дане рішення на своєму офіційному сайті.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що всі наведені обставини свідчать про доведеність до відома населення Артемівської сільської ради плану роботи ради на 2015 рік, проекту та аналізу регуляторного впливу, а також самого регуляторного акту.

Не розміщення зазначених документів відповідачем у друкованих засобах масової інформації, за умови їх оприлюднення у спосіб, що передбачений регламентом сільської ради, та з урахуванням поширення дії регуляторного акту лише на територію Артемівської сільської ради, на думку суду, не може бути визнано підставою для визнання регуляторного акту нечинним.

Посилання позивача на лист Державної служби з питань регуляторної політики та підприємництва від 27.09.2012 року № 3781 «Про надання роз'яснень законодавства про державну регуляторну політику» в якому зазначено, що органи місцевого самоврядування не мають права оприлюднювати документи, підготовлені у процесі здійснення регуляторної діяльності на дошці оголошень, оскільки зазначений лист не є нормативно-правовим актом в розумінні ч.2 статті 117 Конституції України та не підлягає застосуванню при вирішенні спорів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення прийнято відповідно до компетенції Ради та положень Податкового кодексу України. Ставки земельного податку (плати за землю та орендної плати), встановлені Радою, зокрема, щодо земель сільськогосподарського призначення є найменшими відповідно до п.5.2. статті 5 ПК України та пп.288.5.1 п.288.5 статті 288 цього кодексу, тому жодним чином не порушують прав позивача. На необхідність застосування ставок податку зазначених у цих пунктах вказував Верховний Суд України в постановах від 2 грудня 2014 року у справі № 21-274а14 та від 7 квітня 2015 року у справі №21-117а15. Позиції Верховного Суду України є обов'язковими для судів та суб'єктів владних повноважень, яким є відповідач у справі, відповідно до ч.1 статті 244 2 КАС України.

Окремі порушення відповідачем процедури прийняття регуляторного акту, такі як не оприлюднення повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту не є законодавчо визначеною підставою для визнання регуляторного акту нечинним.

Колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції постанова винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Третє» на постанову Констятинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року по справі №233/6762/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Констятинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року по справі №233/6762/15-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 26 квітня 2016 року.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 квітня 2016 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 26 квітня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А.Василенко

А.В.Гайдар