Справа № 806/591/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Житомир справа №806/591/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області про зобов'язання нарахувати та виплатити належні витрати і компенсації,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити належні витрати і компенсації у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість відповідно до наказу голови Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.02.2016 року №4, а саме: вартість проїзду та перевезення майна позивача і її чоловіка ОСОБА_2 згідно чеку на покупку пального, одноразову допомогу в розмірі місячного посадового окладу ОСОБА_1 та члена її сім'ї - ОСОБА_2 у розмірі 25 відсотків одноразової грошової допомоги судді та заробітну плату за дні збору в дорогу і влаштування на новому місці проживання, але не більше шести днів, а також за час перебування в дорозі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Указом Президента України від 26.09.2015 року №564/2015 "Про переведення суддів" її переведено на посаду судді Радомишльського районного суду Житомирської області. ТУ ДСА України в Житомирській області відмовлено у виплаті грошової компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість, на підставі наказу голови Радомишльського райсуду №4 від 09.02.2016р., з посиланням на відсутність коштів на дану виплату в кошторисі суду на 2016 рік. Позивач вважає посилання відповідача незаконними, тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідачів до суду прибув, подав заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності. В запереченнях на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову, оскільки в кошторисі видатків на 2016 рік по КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" коштів не передбачено.

Враховуючи, що сторони просять розглянути справу без їх участі судовий розгляд справи здійснюється, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом голови Радомишльського районного суду Житомирської області №33 від 20.10.2015 року "Про зарахування до штату судді ОСОБА_1" позивача зараховано, відповідно до Указу Президента України від 26.09.2015 року №564/2015 "Про переведення суддів", до штату Радомишльського районного суду Житомирської області на посаду судді з 21.10.2015 року (а.с.7).

Наказом голови Радомишльського районного суду №4 від 09.02.2016 року "Про надання компенсації при переїзді на роботу судді ОСОБА_1" визначено виплатити судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 належну компенсацію при переїзді на роботу в іншу місцевість за переведенням з Сніжнянського міського суду Донецької області, а саме: вартість проїзду та перевезення майна згідно наданого чеку від 19.10.2015 року на бензин на суму 1100 грн.; одноразову грошову допомогу у розмірі місячного посадового окладу за новим місцем роботи ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2, який переїхав разом з нею - в розмірі 25% одноразової допомоги самого працівника; заробітну плату за дні підготовки до переїзду і влаштування на новому місці проживання за шість днів, а також за час перебування в дорозі - один день, виходячи з посадового окладу за новим місцем роботи (а.с.8).

22.03.2016 року листом №748/16 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області повідомило Радомишльський районний суд Житомирської області про результати розгляду наказу від 09.02.2016 року №4 "Про надання компенсації при переїзді на роботу судді ОСОБА_1". В листі зазначено, що виплата грошової компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість суддям здійснюється в межах кошторисних призначень суду. Станом на 21.03.2016 року кошти на дану виплату в кошторисі суду на 2016 рік відсутні. При виділенні ДСА України додаткових коштів дана компенсація буде запланована у кошторис суду та виплачена (а.с.9).

Суд не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оплату праці" норми оплати праці і гарантії для працівників, а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 120 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено гарантії і компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість.

Працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з переведенням, прийняттям або направленням на роботу в іншу місцевість.

Працівникам при переведенні їх на іншу роботу, коли це зв'язано з переїздом в іншу місцевість, виплачуються: вартість проїзду працівника і членів його сім'ї; витрати по перевезенню майна; добові за час перебування в дорозі; одноразова допомога на самого працівника і на кожного члена сім'ї, який переїжджає; заробітна плата за дні збору в дорогу і влаштування на новому місці проживання, але не більше шести днів, а також за час перебування в дорозі.

Працівникам, які переїжджають у зв'язку з прийомом їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються компенсації і надаються гарантії, зазначені в частині другій цієї статті, крім виплати одноразової допомоги, яка цим працівникам може бути виплачена за погодженням сторін.

Розміри компенсації, порядок їх виплати та надання гарантій особам, зазначеним у частинах другій і третій цієї статті, а також гарантії і компенсації особам при переїзді їх в іншу місцевість у зв'язку з направленням на роботу в порядку розподілу після закінчення учбового закладу, аспірантури, клінічної ординатури або в порядку організованого набору, встановлюються законодавством.

Загальні положення щодо видів компенсацій та механізму їх виплати встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 року №255 "Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість" (далі - Постанова №255).

Згідно із пунктом 1 Постанови №255 працівникам у зв'язку з переведенням їх на іншу роботу, якщо це пов'язано з переїздом в іншу місцевість (в інший населений пункт), зокрема, виплачуються одноразова допомога самому працівникові - в розмірі його місячного посадового окладу (тарифної ставки) за новим місцем роботи і кожному члену сім'ї, який переїжджає, - в розмірі 25 відсотків одноразової допомоги самого працівника.

До членів сім'ї працівника, на яких виплачується компенсація, належать чоловік, дружина, а також діти і батьки подружжя, які перебувають на їх утриманні і проживають разом з ними.

Працівникам, які переїжджають у зв'язку з прийняттям їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються суми компенсації і надаються гарантії, передбачені підпунктами "а", "б", "в" і "д" цього пункту. Одноразова допомога цим працівникам може виплачуватися за погодженням сторін.

Отже, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та враховуючи, що позивач переведений на роботу на посаду судді відповідно до Указу Президента України "Про переведення суддів", суд дійшов висновку щодо наявності підстав для виплати позивачу одноразової допомоги при переїзді на роботу в іншу місцевість в розмірі його місячного посадового окладу за новим місцем роботи.

Матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 (а.с.6), тому існують підстави для виплати одноразової допомоги за члена сім'ї позивача (чоловіка) в розмірі 25 відсотків одноразової допомоги.

Також, право позивача на отримання зазначеної компенсації підтверджується наказом голови Радомишльського райсуду Житомирської області №4 від 09.02.2016 року "Про надання компенсації при переїзді на роботу судді ОСОБА_1".

Відповідно до пункту 4 Постанови №255 усі витрати на виплату сум компенсації несе те підприємство, установа або організація, до яких переводиться, направляється, або якими приймається працівник.

Частиною першою статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно із частиною першою статті 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності бюджетних асигнувань на відшкодування одноразової грошової допомоги як на підставу для відмови у її виплаті з огляду на таке.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Статтею 17 вищезгаданого Закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Отже, відсутність коштів не може бути підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги при переїзді на роботу в іншу місцевість.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, у даному випадку суд зазначає, що докази, надані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в адміністративному позові та які знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та не були спростовані доводами відповідача.

Таким чином, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 72, 122, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Кодексу законів про працю України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Кабінету міністрів України "Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість", суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належну компенсацію при переїзді на роботу в іншу місцевість за переведенням з Сніжнянського міського суду Донецької області, а саме:

- вартість проїзду та перевезення майна згідно наданого чеку від 19.10.2015 року на бензин на суму 1100 грн.;

- одноразову грошову допомогу у розмірі місячного посадового окладу за новим місцем роботи ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2, який переїхав разом з нею - в розмірі 25% одноразової допомоги самого працівника;

- заробітну плату за дні підготовки до переїзду і влаштування на новому місці проживання за шість днів, а також за час перебування в дорозі - один день, виходячи з посадового окладу за новим місцем роботи.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова