Справа № 243/2212/16-а
Суддя: Неженцева О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЛОВЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/2212/16-а 2-а/243/49/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Словянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровськ ОСОБА_2, інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до начальника Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови та відшкодування моральних та матеріальних збитків. Ухвалою суду від 14 квітня 2016 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3

14 квітня 2016 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить визнати постанову від 11.03.2016 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, скасувати її та закрити провадження по справі, та не розглядати по суті позовні вимоги про відшкодування моральних і матеріальних збитків.

Позивач, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, надіслав телефонограму з клопотанням про проведення розгляду справи у його відсутність, тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено про те, що 11 березня 2016 року о 04-00 годині він керував автомобілем та рухався у напрямку аеропорту м.Дніпропетровська. Під час повороту з Запорізького шосе до аеропорту він випередив автомобіль патрульної поліції( д/н 2570). Коли до аеропорту залишалося 5 км, перед залізничним переїздом він зупинився на знак «Стоп», а в цей момент його випередив інший автомобіль, який на знак «Сто» не зупинився. Зазначив, що в цей час екіпаж патрульної поліції знаходився в 2-х кілометрах від зазначеного знаку «Стоп». Він попрямував до аеропорта, зустрів сина, вони стояли і розмовляли біля автомобіля. Через деякий час до його автомобіля під?їхав патрульний автомобіль ( д/н 2570), і до нього підійшов інспектор Точенюк І.О., який повідомив йому, що він порушив ПДР, не зупинившись на знак «Стоп» перед залізничним переїздом. Позивач відповів, що не вчиняв зазначеного інспектором правопорушення, зупинився на знак «Стоп» перед залізничним переїздом, а також повідомив інспектора, що в той момент, коли він зупинився, інший автомобіль його випередив та не зупинився на знак «Стоп». Проте поліцейський ОСОБА_4 не взяв до уваги пояснення позивача, та повідомив, що він має намір зафіксувати зазначене правопорушення, у зв?язку із чим почав вимагати надати йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Позивач передав поліцейському необхідні документи, після чого поліцейський повідомив, що необхідно дочекатися іншого екіпажу патрульної поліції, оскільки у нього закінчилися бланки постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. За годину приїхав інший екіпаж патрульної поліції ( д/н 2565), і зі слів поліцейського ОСОБА_4 поліцейський ОСОБА_3 склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ПС3 № 071603 за ст. 123 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 просив визнати незаконною зазначену постанову, скасувати її та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що екіпаж патрульної поліції не міг бачити правопорушення, якщо б воно і було, з відстані в 2 км, у співробітників поліції немає жодної відеофіксації чи жодних свідків зазначеного ними правопорушення, постанову про адміністративне правопорушення склав інший інспектор зі слів ОСОБА_4

Відповідачі начальник Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 та інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомили, тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 8 від 08 лютого 2016 року, до зали судового засідання не з?явилася, проте надіслала на електрону пошту суду заперечення проти заявлених позовних вимог. У запереченні зазначено, що 11 березня 2016 року поліцейським ОСОБА_3 під час виконання своїх службових обов?язків був зупинений автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який, рухаючись по вул.Аеропортівська в м.Дніпропетровську, порушив п.20.2 ПДР, а саме здійснив проїзд через залізничний переїзд, не зупинився на вимогу знаку 2.2 «Stop», та візуально не переконався в безпеці переїзду залізничного переїзду. Поліцейським ОСОБА_3 було встановлено наявність адміністративного правопорушення, преедбаченого ч.1 ст. 123 КУпАП. Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обстави справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Поліцейським ОСОБА_3 було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Розглядаючи дану справу, поліцейський ОСОБА_3 діяв на підставі, у спосіб та у межах повноважень, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Зазначено, що під час винесення постанови на місці вчинення правопорушення ніяких зауважень від ОСОБА_1 не надходило, тому поліцейським відповідно до ст.268 КУпАП винесено постанову. Представник відповідача ОСОБА_5 просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с.18-19/.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 11 березня 2016 року серії ПС3 № 071603, винесеною інспектором роти

№ 2 батальойону № 3 Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську старшим сержантом поліції ОСОБА_3 до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 123 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що 11 березня 2016 року о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1, по вул. Аеропортній у Бабушкінському районі м.Дніпропетровськ, підїзжаючи до залізничного переїзду не зупинився на вимоги знаку 2.2 «Стоп», чим порушив пункт 20.2 ПДР /а.с.16/.

Частиною першою статті 123 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Згідно пункту 20.2 Правил дорожнього руху України під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, предбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 123 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 123 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 123 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Вивченням постанови серії ПС 3 № 071603 від 11 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає встановленим вимогам. Поліцейським ОСОБА_3 під час складання цієї постанови було допущено ряд процесуальних порушень. Так, відповідно до вимог Інструкції, а саме п.5 розділу IV, встановлено, що форма постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачена додатком 5 цієї Інструкції. Форма постанови серії ПС3 № 071603 від 11.03.2016 року не відповідає додатку 5 Інструкції. Згідно з п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції записи у постанові здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім?я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання, місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім?я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами. Зазначені вимоги Інструкції не були дотримані поліцейським ОСОБА_3 при складанні постанови.

Поліцейським ОСОБА_3 на виконання вимог ст.258 КУпАП було надано ОСОБА_1 копію постанови про адміністративне правопорушення від 11 березня 2016 року, яку ОСОБА_1 долучено до позовної заяви. Зазначена копія виготовлена неякісно, з неї неможливо зрозуміти ким саме винесено постанову, не зрозуміло зміст адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, тобто ця копія є нечитабельною, що викликало необхідність у суду витребувати копію зазначеної постанови в Управлінні патрульної поліції м.Дніпропетровська. Суд бере до уваги наявність у графі «копію постанови надіслано» записи прізвищ, імен та по батькові двох осіб, але зі змісту постанови не вбачається що це за особи (свідки правопорушення чи свідки надіслання (надання) ОСОБА_1 копії постанови), не зазначено що саме вони підтверджують своїми підписами.

Із заперечень представника відповідача ОСОБА_5 вбачається, що поліцейський ОСОБА_3 11 березня 2016 року під час виконання своїх службових обов?язків зупинив автомобіль Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який здійснив проїзд через залізничний переїзд, не зупинившись на вимогу знаку 2.2 «Стоп», в той час як позивач ОСОБА_1 у позовній заяві стверджував, що його автомобіль не зупиняли працівники патрульної поліції, а до його автомобіля, біля якого він стояв біля аеропорту і розмовляв зі своїм сином, якого зустрів в аеропорту м.Дніпропетровська, під?їхав екіпаж патрульної поліції. Позивач ОСОБА_1 наголошував на тому, що він спілкувався з поліцейським ОСОБА_4, саме поліцейський ОСОБА_4 повідомив його про ніби-то скоєне ним правопорушення, і саме поліцейському ОСОБА_4 він на його вимогу передав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Окрім того, позивач ОСОБА_1 наголошував на тому, що поліцейський ОСОБА_4 повідомив йому, що у нього закінчилися бланки постанов про адміністративне правопорушення, тому вони будуть чекати на інший екіпаж патрульної поліції. За годину прибув екіпаж патрульної поліції та поліцейським ОСОБА_3 зі слів поліцейського ОСОБА_4 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 071603. Тобто, факт вчиненого правопорушення не був виявлений поліцейським ОСОБА_3, який склав постанову про адміністративне правопорушення, а поліцейський ОСОБА_3 фактично виніс постанову зі слів свого колеги поліцейського ОСОБА_4

Відповідно до положення ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положення ч.6 ст.71 КАСУ якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи вищенаведені норми права та неодноразове належне повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового розгляду, надіслані на електронну пошту суду заперечення проти адміністративного позову, та ненадання ані відповідачами, ані їх представником ОСОБА_5 будь-яких доказів обставин, на які вона посилається, а саме, що саме ОСОБА_3 під час виконання своїх службових обов?язків зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який здійснив проїзд через залізничний переїзд, не зупинившись на вимогу знаку 2.2 «Стоп», суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123 КУпАП.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 та необхідність визнання постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123 КУпАП, не має законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС3 № 071603 від 11.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн., закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя : О. В.Неженцева