Справа № 2-а-1987/12/2670
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1987/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Губської О.А.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, правонаступником якої є Державна фіскальна служба України та Київської регіональної митниці, правонаступником якої є Київська міська митниця Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2008 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної митної служби України та Київської регіональної митниці про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідачами у порушення законодавчих норм, які регулюють трудові відносини, було незаконно звільнено позивача з займаної посади у зв'язку із зміною в організації виробництва і праці, що призвело до порушення його конституційного права на працю

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2009 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 28.07.2008 року № 1351-к про звільнення з 01.08.2008 року ОСОБА_4 з посади начальника служби внутрішньої безпеки Київської регіональної митниці. Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника відділу власної безпеки Київської регіональної митниці з 01.08.2008 року. Зобов'язано Голову Державної митної служби України видати наказ про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу власної безпеки Київської регіональної митниці з 01.08.2008 року. Стягнуто з Київської регіональної митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2008 року по 27.02.2009 року в розмірі 63 912, 66 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2009 року апеляційну скаргу Київської регіональної митниці задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2009 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 січня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2009 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України та Київської регіональної митниці про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про визнання протиправним та скасування наказу голови Державної митної служби України від 28 липня 2008 року № 1351-к; поновлено на посаді начальника служби власної безпеки Київської регіональної митниці з 01 серпня 2008 року; зобов'язано голову Державної митної служби України видати наказ про поновлення на посаді начальника служби внутрішньої безпеки Київської регіональної митниці з 01 серпня 2008 року; зобов'язано Державну митну служби України нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2008 року по день поновлення на роботі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2016 року касаційні скарги Київської регіональної митниці та Державної митної служби України задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року в частині, що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті судове рішення залишити без змін.

При цьому, судом касаційної інстанції зазначено, що при новому розгляді справи, суду слід вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку. Також наголошено, що апеляційний суд помилково зобов'язав нарахувати та виплатити середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу Державну митну службу України, а не Київську регіональну митницю, де позивач проходив службу.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду.

В судовому засідання суду апеляційної інстанціх позивачем заявлено клопотання про здійснення заміни відповідачів - Державної митної служби України на правонаступника Державну фіскальну службу України та Київську регіональну митницю на правонаступника Київську міську митниця Державної фіскальної служби.

Вирішуючи клопотання щодо заміни відповідачів у справі на їх правонаступників, суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Указом Президента України від 24 грудня 2012 року №726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» було утворено Міністерство доходів і зборів України шляхом реорганізації Державної митної служби України та Державної податкової служби України.

Пунктом 2 Указу Президента України від 18 березня 2013 року №141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» встановлено, що Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №160 від 21.05.2014 «Про утворення Державної фіскальної служби» реорганізовано Міністерство доходів і зборів України шляхом перетворення та утворено Державну фіскальну службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з наказом ДФС від 18.07.2014 №2 «Про початок діяльності Державної фіскальної служби України» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 №651-р «Питання Державної фіскальної служби» та Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014, розпочато виконання Державною фіскальною службою України покладених функцій і повноважень Міндоходів.

влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення;

- визнано такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 р. N 67 "Про ліквідацію Міністерства доходів і зборів" (Офіційний вісник України, 2014 р., N 22, ст. 685).

Відповідно до Указу Президента України від 18 березня 2013 року № 141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» та Положення про Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів та зборів України від 17 квітня 2013 року № 70 створено Київську міжрегіональну митницю Міндоходів як територіальний орган Міністерства доходів і зборів України та реорганізовано Київську регіональну митницю Державної митної служби України шляхом приєднання до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

Правонаступником Київської регіональної митниці визначено Київську міжрегіональну митницю Міндоходів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», створено Київську міську митницю ДФС як територіальний орган ДФС України та реорганізовано Київську міжрегіональну митницю Міндоходів шляхом приєднання до Київської міської митниці ДФС.

Правонаступником Київської міжрегіональної митниці Міндоходів визначено Київську міську митницю ДФС.

За статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

На підставі вищевикладеного та керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне замінити сторону відповідача Київської регіональної митниці на Київську міську митницю ДФС, а Державну митну службу України на правонаступника - Державну фіскальну службу України.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції в частині що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.198, п.п.1, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Вирішуючи вимоги в частині що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт 8 Порядку).

Отже, за приписами наведених норм, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Крім цього, як вбачається з наведених правових норм, у випадках стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання щодо періоду, за який слід стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до Наказу № 1351-к позивача звільнено із митних органів з 01 серпня 2008.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у цій справі від 06 вересня 2012 року скасовано наказ голови Державної митної служби України від 28 липня 2008 року № 1351-к та поновлено на посаді начальника служби власної безпеки Київської регіональної митниці з 01 серпня 2008 року. Рішення суду апеляційної інстанції в цій частині ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2016 року залишено в силі.

Крім того, судом апеляційної інстанції, з метою офіційного з'ясування обставин у справі, керуючись статтею 11 КАС України, здійснено пошук інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень та встановлено наступне.

Як вбачається з тексту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі №826/1664/13-а (номер ЄДРСР 31856938), судом встановлено, що відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 року №2а-1987/12/2670, наказом Державної митної служби України від 19.12.2012 року №2934-к «По особовому складу митних органів» ОСОБА_4 з 01.01.2008 року було поновлено на посаді начальника служби внутрішньої безпеки Київської регіональної митниці .

Обставина щодо видання Державною митною службою України наказу від 19.12.2012 року №2934-к «По особовому складу митних органів» на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 року №2а-1987/12/2670 сторонами не заперечувалася.

Враховуючи положення статті 72 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 01 серпня 2008 року ( з моменту звільнення) по 18 грудня 2012 року включно (до моменту видання наказу Державною митною службою України від 19.12.2012 року №2934-к «По особовому складу митних органів», яким ОСОБА_4 з 01.01.2008 року поновлено на посаді начальника служби внутрішньої безпеки Київської регіональної митниці ), оскільки за інший період стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу вирішено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 у справі №826/1664/13-а.

Вирішуючи питання щодо суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, колегія суддів виходить з такого.

В матеріалах справи містяться «Протокол розрахунку про середню заробітну плату станом на 01.08.2008», виданий ОСОБА_4, згідно якої середньомісячна заробітна плата позивача за останні 2 місяці перед звільненням, складає 9130,38 гривень, а середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складає - 434 грн. 78 коп.

Під час судового розгляду адміністративної справи Позивач щодо зазначеної суми заперечень не висловив.

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України № 6884/0/14-07/13 від 18.09.07 р. ,№ 0338/0/14-08/13 від 30.09.2008 р. ,№9681/0/14-07/13 від 25.08.2009 р., №9111/0/14-10/13 від 25.08.2010 р.,№8515/0/14-11/13 від 23.08.2011 р. тривалість вимушеного прогулу позивача складає 1104 робочих днів (за 2008 р.110 днів; за 2009р.-251 день, за 2010р. -251 день, за 2011 р. - 242 дні).

Як наслідок, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу складає 479 997,12 грн. (1104*434,78) та підлягає стягненню з з Київської міської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_4.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та норми частини 5 статті 227 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Київської міської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 01.08.2008 по 18.12.2012 у розмірі 479997 (чотириста сімдесят дев'ять дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 12 копійок з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови у відповідній частині про відмову у задоволенні адміністративного позову неповно з'ясовано обставини справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова в частині відмови у задоволенні позову, що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасуванню з прийняттям в цій частині нової, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Здійснити заміну відповідача Київську регіональну митницю на Київську міську митницю Державної фіскальної служби.

Здійснити заміну відповідача Державну митну службу на Державну фіскальну службу України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2012 року в частині відмови у задоволенні позову, що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 01.08.2008 по 18.12.2012 у розмірі 479997 (чотириста сімдесят дев'ять дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 12 копійок з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2016

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Губська О.А.