Справа № 2а-5302/09/1770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. м. Київ К/800/35545/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013

у справі № 2а-5302/09/1770 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівне (ДПІ)

до 1. Приватного підприємства (ПП) «Інков»

2. Приватного підприємства (ПП) «ТЕК «Транс Експо Регіон»

про стягнення в доход держави коштів, отриманих за нікчемним правочином,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2009 ДПІ звернулась з позовом до ПП «Інков» та ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон», в якому просила стягнути з відповідачів на користь державного бюджету 61701,84 грн. з кожного на підставі частини 1 ст. 208 Господарського кодексу України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2010 позов задоволено частково: зобов'язано ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» повернути ПП «Інков» грошові кошти, одержані на виконання нікчемних правочинів, в сумі 61701,84 грн.; стягнуто з ПП «Інков» в доход держави (р/р 0002 в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 24060300, одержувач Держаний бюджет м. Рівне) вартість отриманих на виконання нікчемних правочинів від ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» товарно-матеріальних цінностей в сумі 61701,84 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 постанову суду першої інстанції у частині задоволення позову скасовано та у цій частині прийнято нову, якою зобов'язано ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» повернути ПП «Інков» грошові кошти, одержані на виконання нікчемних правочинів, у сумі 61701,84 грн.; стягнуто з ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» в доход держави (р/р 0002 в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 24060300, одержувач Держаний бюджет м. Рівне) вартість належних з нього ПП «Інков» на виконання нікчемних правочинів товарно-матеріальних цінностей в сумі 61701,84 грн.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції з підстав порушення цим судом норм матеріального права та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

У зв'язку з неприбуттям уповноважених представників сторін у судове засідання, призначене на 13.04.2016 о 12 годині, касаційний перегляд справи відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що з посиланням на виконання господарських операцій з поставки товарів (електротовари в асортименті) загальною вартістю 61701,84 грн., у т.ч. ПДВ, між ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» (постачальник) та ПП «Інков» (покупець), від імені вказаного постачальника виписані видаткові та податкові накладні, дати яких припадають на серпень - листопад 2008 року, на підставі яких покупець сформував валові витрати та податковий кредит.

Згідно з частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України (ГК) господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини 1 ст. 208 цього Кодексу у разі якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведені законодавчо встановлені положення до 1 січня 2011 року слід застосовувати з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з частиною 1 ст. 203 та з частиною 2 ст. 215 Цивільного кодексу України є нікчемним, тобто недійсним в силу закону, у зв'язку з чим визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

На підставі встановлених вироком Рівненського міського суду від 25.05.2009 у справі №1-386/10 (набрав законної сили), яким засуджено громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9, ОСОБА_10, та ОСОБА_11 зокрема за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво, в тому числі і з використанням ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон»), суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що господарське зобов'язання щодо поставки від ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» ПП «Інков» товарів вчинено з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Відповідно до частини 1 ст. 205 Кримінального кодексу України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства (виключно з метою здійснення злочинної діяльності).

Суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що намір на вчинення господарського зобов'язання з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, був лише у ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон», у зв'язку з чим задовольнили позов частково. ДПІ у касаційній скарзі не оспорює правильність такого висновку судів, а доводить, що суд апеляційної інстанції порушив частину 1 ст. 208 Господарського кодексу України, внаслідок чого неправильно визначив обсяг відповідальності відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України касаційний перегляд справи здійснено в межах касаційної скарги.

Встановивши, що ПП «Інков» перерахувало ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» грошові кошти в сумі 61701,84 грн. та товар та взявши до уваги встановлені вироком Рівненського міського суду від 25.05.2009 обставини щодо фіктивної діяльності з боку ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон», суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції, виходив з того, що санкції, встановлені частиною 1 ст. 208 Господарського кодексу України, повинні бути застосовані до ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» як до особи, яка діяла з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Разом з тим, частина 1 ст. 208 Господарського кодексу України чітко встановлює юридичні наслідки вчинення господарського зобов'язання з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, однією із сторін зобов'язання, а саме: усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави. Суд першої інстанції, встановивши виконання зобов'язання тільки ПП «Інков», правильно застосував частину 1 ст. 208 Господарського кодексу України, стягнувши на користь ПП «Інков» перераховані на користь ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» грошові кошти, а з ПП «Інков» в доход держави - вартість товару, який ПП «ТЕК «Транс Експо Регіон» повинен був поставити.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби задовольнити, скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2010 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: ПідписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев