Справа № 813/6326/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 876/957/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання, Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок фонду відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте, відповідач безпідставно відмовив включити його до переліку вкладників, які мають право на таке відшкодування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_5 оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що правочин є нікчемним у разі коли, порушує публічний порядок, або коли був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи право. Стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» надає право уповноваженій особі Фонду на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, однак доказів на підтвердження нікчемності правочинів спрямованих на порушення прав свобод особи або держави уповноваженою особою Фонду не надано. Крім того, зазначає, що рішення про запровадження тимчасової адміністрації та припинення повноважень органів управління ПАТ «Банк Київська Русь» не було оприлюднено, а тому ОСОБА_5 не міг знати про рішення стосовно тимчасової адміністрації, а ні про відсутність повноважень на підписання договору.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі керуючого Галицьким відділенням ЛФ ПАТ «Банк «Київська Русь» Терносенка В.А. та ОСОБА_2 укладений договір банківського рахунку №61091-00 в національній валюті, відповідно пункту 1.1. якого Банк, в порядку встановленому чинним законодавством України та нормативними актами Національного банку України, відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 в національній валюті.

19.03.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі керуючого Галицьким відділенням Львівської філії ПАТ «Банк «Київська Русь» Терносенка В.А. та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу №08 у національній валюті «Цікава пропозиція 2015», відповідно до пунктів 2.1, 2.2 якого вкладник надає Банку, а банк приймає від Вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 149 990 грн. Для розміщення вкладу банк відкриває Вкладнику рахунок НОМЕР_1 в день підписання цього Договору.

19.03.2015 р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі керуючого Галицьким відділенням Львівської філії ПАТ «Банк «Київська Русь» Терносенка В.А. та ОСОБА_2 укладений договір про внесення змін до договору банківського вкладу №08 від 19.03.2015 року. За змістом пунктів 1 та 2 Договору про внесення змін до договору банківського вкладу №08 сторони домовилися про те, що за погодженням банку, Вкладник вносить 40 010 грн. на поповнення вкладу шляхом внесення готівки в касу банку, яка зараховується на депозитний рахунок № НОМЕР_1. Після зарахування зазначеної суми на депозитний рахунок, сума вкладу основного договору становить 190 000 грн.

19.03.2015 року між ТзОВ «Ременерго» (Позикодавець) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладений Договір № б/н про надання безпроцентної позики у розмірі 190 000 грн., за умовами якого передбачено, що позика надається шляхом передання готівкових коштів позичальнику під час підписання сторонами цього договору та/або перерахування грошових коштів Позичальнику на картковий рахунок у банку (пункт 3).

Платіжним дорученням №156 від 19.03.2015 року ТзОВ «Ременерго» з відкритого у ПАТ «Банк «Київська Русь» рахунку НОМЕР_3 перерахувало на поточний рахунок НОМЕР_2 (відкритий 19.03.2015року ПАТ «Банк «Київська Русь» на ім'я ОСОБА_2) кошти у сумі 190 000 грн. з призначенням платежу «надання безпроцентної позики згідно договору від 19.03.2015 року».

Згідно із заявою ОСОБА_2 на видачу готівки №36 від 19.03.2015 року проведено операцію по виплаті з поточного особового рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 149 990 грн. Відповідно до квитанції №14460429 від 19.03.2015 року здійснена касова операція по залученню депозиту готівкою через касу за 19.03.2015 року згідно з договором №08 від 19.03.2015 року на рахунок НОМЕР_5, платник ОСОБА_2

Як встановлено із матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) №190 від 19.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду 19.03.15 року прийняте рішення № 61 про запровадження з 20.03.15 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» - Волкова Олександра Юрійовича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №116 від 15.06.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 року включно та продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду.

Правлінням НБУ №460 від 16.07.2015 року прийнято постанову «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь»., а рішенням Виконавчої дирекції Фонду №138 від 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

04.08.2015 року ОСОБА_2 направив Уповноваженій особі Фонду заяву про задоволення вимог кредитора, однак до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, він не був включений.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що оскільки укладений з позивачем договір є нікчемним відповідно до статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» то він не створює для сторін юридичних наслідків. ОСОБА_2, не набув статусу вкладника, а тому у відповідача не виникло жодних обов'язків перед ним стосовно включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції зробленими без належного з'ясування обставин справи і такими, що зроблені з порушенням норм матеріального права.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, зазначене судове рішення не можна визнати таким, що ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі якого в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Отже, на законодавчому рівні визначене право відповідача на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним в судовому порядку не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування наслідків, передбачених ст.228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. не надано.

Натомість із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 укладений договір банківського рахунку №61091-00 в національній валюті, відповідно пункту 1.1. якого банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_4. Цього ж дня між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 укладений договір банківського вкладу №08 у національній валюті «Цікава пропозиція 2015», відповідно до пункту 2.1 якого депозитний вклад становить 149 990, 00 грн. Згідно з пунктами 1 та 2 Договору про внесення змін до договору банківського вкладу №08 від 19.03.2015 року, після внесення вкладником 40 010,00 грн. готівки в касу банку на поповнення вкладу, яка зараховується на депозитний рахунок, сума вкладу основного договору становить 190 000,00 грн. Відповідно до квитанції №14460429 від 19.03.2015 р. здійснено касову операцію по залученню депозиту готівкою через касу, згідно з договором №08 від 19.03.2015 на рахунок НОМЕР_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону вказано, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала, або на користь якої укладений договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку, або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач є вкладником банку, а відтак, у зв'язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Тому позов частині визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь» Волкова О.Ю. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників підлягає до задоволення.

Разом з тим, позовна вимога ОСОБА_2 щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 в реєстр вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволенню не підлягає, оскільки зобов'язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду, є безумовною підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Фонд не володів і не повинен був володіти жодною додатковою інформацією про позивача окрім тієї, що міститься в Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язку на Фонд гарантування вкладів враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників.

Відтак, позовна вимога в цій частині є передчасною, та не підлягає задоволенню.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до статті 81 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з статтею 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Відповідно до матеріалів справи позивачем сплачено судового збору 1819,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Пропорційно до задоволених позовних вимог ОСОБА_2 слід присудити 1071,84 грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь» Волкова О.Ю.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі № 813/6326/15 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 1071(тисячу сімдесят одну) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Р.Б. Хобор

Постанова складена в повному обсязі 25.04.16 року