Справа № 751/1818/16-а
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/1818/16-а
Провадження №2-а/751/57/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

при секретарі Талибова В.О.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 814618 від 15.02.2016 року інспектора 3 роти 4 батальйону УПП у м. Києві ДПП НПУ лейтенанта поліції ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Серія ПС2 № 814618 від 15.02.2016 року, складеної інспектором 3 роти 4 батальйону УПП у м. Києві ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_4, його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за зупинку автомобіля марки ОСОБА_5, д.н.з. НОМЕР_1, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Кіото, 10 в м. Києві. Пояснює, що 15.02.2016 року він рухався на автомобілі ОСОБА_5, д.н.з. НОМЕР_1, з м. Чернігова до м. Києва. Крім нього в салоні транспортного засобу перебували пасажири, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ще один чоловік, якого він бачив вперше та підібрав на протязі його поїздки до м. Києва. Приблизно о 09.30 вони їхали по Броварському проспекту в м. Києві з боку м. Бровари, за 200-300 метрів до станції метро «Лісова» він почув гучний стук в капоті ТЗ та машина почала їхати «ривками». Щоб не створювати аварійну ситуацію на Броварському проспекті, адже руху о цій годині там дуже інтенсивний, він прийняв в праву крайню смугу та зупинив ТЗ. Зазначає, що зупинку він здійснив приблизно за 100-150 метрів до станції метро «Лісова» на Броварському проспекті. Стверджує, що він діяв згідно п. 15.2 ПДР, а саме за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможлива, вона дозволяється біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) та п. 15.14. ПДР, а саме у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити заходів, щоб прибрати ТЗ, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п. 9.9-9.11 ПДР. Також стверджує, що жодного забороняючого зупинку знаку на цій ділянці дороги не було, а винних дій він не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка. Вважає, що відповідач Інспектор 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Національної поліції України ОСОБА_4 склала оспорювану постанову на підставі завідомо неправдивих відомостей, щодо місця скоєння правопорушення, а саме - м. Київ, вул. Кіото, 10, хлоча ці події відбувались на Броварському проспекті, чим вчинила службове підроблення документів, а тому зазначена постанова не має юридичної сили.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що зупинив автомобіль з правої сторони дороги в напрямку руху з м.Бровари до м.Києва, за адресою Броварський проспект, 6-А.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що інспектор 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 при складанні оскаржуваної постанови діяла в межах приписів, передбачених ст.ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію» і зміст вказаної постанови відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП. Також зазначила, що твердження позивача про вчинення інспектором патрульної поліції службового підроблення документів не заслуговує на увагу, оскільки жодним рішенням не визнано дії інспектора незаконними. Щодо місця вчинення адміністративного правопорушення пояснила, що дійсно позивач рухався по Броварському проспекту, проте будівлі біля місця скоєння правопорушення, мають адресу розташування м. Київ, вул. Кіото, 10.

Відповідач Інспектор 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому порядку. В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача (а.с. 34-35), в яких просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи провести без її участі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року Інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 винесено постанову Серії ПС2 № 814618 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ОСОБА_5, номерний знак НОМЕР_1, 15 лютого 2016 року 09-45 год. В м. Київ, вул. Кіото, 10 здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив пункт правил ПДР (а.с. 3).

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення - акт органів адміністративної юрисдикції, яким вирішується питання про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення та застосування до нього мір адміністративного стягнення, тобто постанова повинна містити прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішення, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

В зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Позивач у судовому засіданні пояснив, що він рухався з м. Чернігова у напрямку м. Києва і на Броварському проспекті біля станції метро «Лісова» він здійснив вимушену зупинку, після чого на нього відповідачем Інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 складено постанову про притягнення його адміністративної відповідальності. Стверджував, що дорожніх знаків, які забороняють зупинку транспортного засобу, він не бачив. Проте, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та наданого фотоматеріалу з зафіксованим місцем вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 36-37) чітко вбачається наявність за адресою, зазначеною у постанові як місце вчинення адміністративного правопорушення, знаків 3.34 «Зупинка заборонена». Суд не вважає за належний доказ письмові пояснення гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 6-7), надані позивачем як додаток до позовної заяви, оскільки вказані докази отримані з порушенням порядку, встановленого ст. 268 КУпАП, зміст якої розяснено позивачу, про що свідчить його підпис у постанові у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 3).

Суд вважає безпідставними твердження відповідача, про те, щро місце вчинення правопорушення в оспорюваній постанові зазначено невірно, оскільки парні будинки на Броварському проспекті розташовані з лівої сторони по напрямку руху з м.Бровари до центра м.Києва.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що має місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тому суд приходить до висновку, що Інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 у відповідності до ст. 280 КУпАП були зясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і її дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №814618 від 15 лютого 2016 року, винесеної відносно ОСОБА_1, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 17, 69-71, 94, 99-103, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.К. Овсієнко