Справа № 816/4629/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 р.Справа № 816/4629/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 816/4629/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Полтавського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

23 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Полтавського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог про зобов'язання Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області поновити ОСОБА_1 реєстрацію місця проживання з адресою АДРЕСА_1 шляхом скасування зняття з реєстрації місця проживання 23.01.2015 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Полтавського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надало заперечення на апеляційну скаргу, виклало свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 21.04.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.10.1992 року ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 7, зворот/.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення за неможливістю спільного проживання задоволений. Виселено ОСОБА_1 з житлового будинку в АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення за неможливістю спільного проживання.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року було скасовано та направлено справу до цього ж суду.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення за неможливістю спільного проживання відмовлено.

ОСОБА_1 звернулась до Управління державної міграційної служби в Полтавській області з заявою про поновлення реєстрації місця проживання згідно рішення суду від 20.05.2015.

Управління державної міграційної служби в Полтавській області у своєму листі від 08.06.2015 року вказало, що в разі вирішення питання про поворот виконання рішення, питання щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 буде вирішено у встановленому законодавством порядку.

12.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського районного суду із заявою про поворот виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 01.10.2015 року в задоволенні заяви та доповнення до заяви ОСОБА_4 про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення за неможливістю спільного проживання відмовлено як безпідставних.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що підстав для скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження визначає Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 22.11.2012, № 1077 /надалі - Порядок № 1077/ розроблений відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про загальний військовий обов'язок і військову службу" та визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Відповідно до п. 1.3. Порядку № 1077, реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС) у день подання особою документів.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 3.1. Порядку № 1077, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Тобто статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 3.1. Порядку № 1077 визначено вичерпний перелік підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Виходячи з аналізу положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Порядку № 1077 реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи здійснюється за заявочним принципом та серед іншого на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житлом.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Полтавського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області с заявою з проханням виписати з її домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року про виселення з домоволодіння, яке набрало законної сили 22.12.2015 р. (а.с.52-54).

Так, на підставі вказаної заяви та на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року по справі № 545/2829/14-ц Полтавський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформив зняття з реєстрації місця проживання позивача за вищезазначеною адресою.

На підставі викладеного, колегія судів робить висновок, що територіальний підрозділ Управління Державної міграційної служби України при знятті з реєстрації ОСОБА_1 у житловому будинку по АДРЕСА_1 діяв на підставі, у межах та у спосіб, що встановлені законом.

Разом з цим, колегія судів вважає твердження апелянта про те, що на час вчинення дій зі зняття з реєстрації місця проживання позивача рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року та ухвала Апеляційного суду від 22 грудня 2014 року були зупиненні, а тому не набрали законної сили, не знайшло своє підтвердження в матеріалах справи.

Також, відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Порядку № 1077 на працівників територіального підрозділу Управління Державної міграційної служби України не покладено обов'язку перевіряти достовірність наданих документів, якщо вони оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Твердження апелянта про те, що заява ОСОБА_3 не відповідає формі, що встановлена Порядком № 1077 та зразків необхідних для цього документа (Додаток 8) також не відповідає дійсності, оскільки заява відповідно до додатку 8 подається заявником відносно себе особисто або своєї дитини чи особи, чиї інтереси представляє заявник, а в даному випадку підставою для зняття з реєстрації місця проживання є саме не заява особи, а судове рішення, яке набрало законної сили про виселення.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що поняття як "поновлення реєстрації місця проживання" в діючому законодавстві відсутнє, його процедура не визначена.

Розділом 7 Порядку № 1077 визначено процедуру скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Так відповідно до п. 7.1. вказаного порядку реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

А, як було зазначено вище, зняття з реєстрації ОСОБА_1 у житловому будинку по АДРЕСА_1 було проведено правомірно, тобто підстави для скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи відсутні.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 816/4629/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.04.2016 р.