Справа № 441/282/16-а
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Постанова

Іменем України

25.04.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Сорока М.В.

та позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про скасування постанови серії ПС2 № 856058 про адміністративне правопорушення від 27.02.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2016р. позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, покликаючись на те, що 27.02.2016р. близько 11.25 год. він, керуючи автомобілем марки "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_2, та рухаючись по автодорозі Львів-Шегині в напрямку м. Львів, був зупинений інспектором роти № 5 батальйону 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Рудим М.Й.. На його запитання з приводу причини зупинки автомобіля інспектор відповів, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, порушивши п.31.4.7 (в) ПДР України, а саме - керував транспортним засобом, в якому були тріщини на передньому вітровому склі в зоні роботи склоочисників. В подальшому інспектором була винесена відносно нього постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 856058, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки вона винесена з порушенням норм права, суперечить вимогам закону та не відображає дійсних обставин справи з наступних підстав. Відповідно до п.31.4.7 "в" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість і погіршують його прозорість. Проте тріщина на склі автомобіля з урахуванням її місця розташування не обмежує оглядовість з місця сидіння водія, крім того, не є додатковим предметом, встановленим на вітровому склі, і не є технічною несправністю транспортного засобу. Відтак положення вищевказаного пункту ПДР України на вказаний дефект не поширюються.

Зазначав, що тріщина на лобовому склі в розумінні ПДР України не є технічною несправністю транспортного засобу, у зв'язку з чим вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 856058, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. є незаконною, протиправною та винесеною з порушенням законодавства України.

Крім цього просив суд звернути увагу на те, що згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, просив суд визнати незаконними дії інспектора роти № 5 батальйону 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Рудого Михайла Йосиповича в частині складення постанови серії ПС2 № 856058 від 27.02.2016р., вказану постанову відносно нього визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні 07.04.2016р. ОСОБА_2 подав змінену позовну заяву, в якій просить суд спірну постанову від 27.02.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП змінити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити. Заяву мотивує тим, що за положеннями п.31.4.7 "в" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, у яких встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість. Між тим положеннями цього підпункту не передбачено відповідальність за керування транспортним засобом, у якому містяться тріщини на вітровому склі автомобіля, а такі вимоги визначені у п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, де вказано, що на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Проте в оскаржуваній постанові не йдеться про порушення ним цього пункту ДСТУ. Він визнає той факт, що станом на час зупинки його працівником поліції на його автомобілі було пошкодження вітрового скла, однак такі пошкодження не обмежують і не погіршують оглядовість з місця водія. Вважає, що при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором в повній мірі не було враховано характер вчиненого правопорушення, його особу, майновий стан, обставини вчиненого правопорушення, а саме, що воно не спричинило шкоди охоронюваним законом відносинам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і не представляло тієї суспільної небезпеки, яка б давала підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності з призначенням адміністративного покарання.

Інспектор роти № 5 Батальйону 1 УПП у м. Львові ДПП Рудий М.Й., в судове засідання не з'явився, 21.04.2016р. від начальника управління поліції у м. Львові ДПП надійшло заперечення проти адміністративного позову ОСОБА_2, згідно з яким постанова інспектора Рудого М.Й. від 27.02.2016р. у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 856058, якою накладено стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 340 грн., винесена відповідно до вимог наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі". Поліцейський оцінює докази згідно ст.251 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень Закону України "Про Національну поліцію" при виявленні будь-якого порушення ПДР працівники поліції зобов'язані вжити заходів для їх усунення, припинення. З огляду на це згідно п.2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, та згідно п.2.4.а пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.31.4.7 в ПДР забороняється встановлювати на скло додаткові предмети або наносити покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Забороняється встановлювати на скло фотографії, сувеніри, іграшки, рекламні наклейко тощо, які погіршують оглядовість з робочого місця водія і відволікають його увагу, а у разі ДТП можуть травмувати його пасажирів. З цієї ж причини забороняється встановлювати козирки з органічного скла. Дозволено використання на верхній частині вітрового скла прозорих кольорових плівок, ширина яких не повинна перевищувати мінімальної відстані між верхнім краєм вітрового скла та верхньою межею зони його очищення склоочисником. Не допускається наявність тріщин на вітровому склі в зоні роботи склоочисників. Вважає, що враховувати пом'якшуючі чи обтяжуючі обставини є недоцільним, оскільки йдеться про порушення у сфері забезпечення дорожнього руху. У зв'язку з наведеним вважає, що спірна постанова винесена відповідно до ст.ст.222, 283, 284 КУпАП, а тому просить у задоволенні позову відмовити та розглянути дану справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, беручи до уваги письмові заперечення проти позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 856058 від 21.02.2016р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.. Згідно даних постанови ОСОБА_2 27.02.2016р. близько 11.30 год. на 10 км автодороги Львів-Шегині керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN GOLF", номерний знак НОМЕР_2, в якому були тріщини на передньому вітровому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.4.7 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_2 у своїх змінених позовних вимогах та в судовому засіданні визнав, що на момент зупинки його працівником поліції на його автомобілі дійсно було пошкоджене вітрове скло, проте таке не є порушенням п.31.4.7 "в", як вказано у постанові, а є порушенням п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Дійсно, п.31.4.7 ПДР України забороняє експлуатацію транспортного засобу у випадку встановлення на склі додаткових предметів або нанесення покриття, які обмежують оглядовість та прозорість, а наявність тріщини не є такою технічною несправністю в розумінні цього пункту ПДР України, відтак працівник УПП у м. Львові ДПП невірно в постанові зазначив нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Як вбачається із аналізу вищевказаних норм, наявність тріщини завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі автомобіля в зоні роботи склоочисників вважається такою, що погіршує його прозорість, проте таке порушення передбачено не п.31.4.7 ПДР України як вказано у оскаржуваній постанові, а в п.31.1 ПДР України. Більше того, працівником УПП не вказано у постанові розміру тріщини на вітровому склі автомобіля позивача, що є суттєвою обставиною для встановлення в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вказане та пояснення позивача не були спростовані відповідачем в судовому засіданні, жодних належних доказів на підтвердження правомірності винесення оспорюваної постанови відповідачем надано не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а сама постанова винесена з порушенням вимог Закону.

Поза тим, у змінених позовних вимогах ОСОБА_2 просить суд постанову серії ПС2 № 856058 від 27.02.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП змінити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадженні у справі закрити.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення. Також суд позбавлений можливості постановою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ч.1 ст.247 КУпАП не передбачає такої підстави як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а винесена постанова серії ПС2 № 856058 від 27.02.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП прийнята з порушенням вимог закону, підстав звільняти ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого з огляду на вищенаведене немає, суд вважає, що з метою повного захисту прав та інтересів позивача слід вийти за межі змінених позовних вимог та скасувати спірну постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

При цьому не підлягає задоволенню вимога про визнання незаконними дій інспектора роти № 5 батальйону 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Рудого Михайла Йосиповича в частині винесення оскаржуваної постанови, оскільки винесення такої здійснено в межах його повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 247, 274, 288, 293 КУпАП, ст.ст.11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити частково.

Постанову інспектора роти № 5 батальйону 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Рудого Михайла Йосиповича у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 856058 від 21.02.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Городоцький районний суд Львівської області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Ференц О.І.