Справа № 826/24462/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про:

визнання протиправним та скасування рішення, оформлене наказом від 16.09.2015 року № 813, про нікчемність договору банківського вкладу від 26.02.2015 року № НОМЕР_1;

зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осі додаткову інформацію про позивача як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадиров В.В. подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» від 26.02.2015 року № НОМЕР_1, за умовами якого вкладник розміщує на вкладному рахунку суму у розмірі 5000,00 доларів США.

Цього ж дня укладено Додаткову угоду № 1, якою передбачено, що «зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору».

Згідно з платіжним дорученням від 26.02.2015 року № 46486096 на депозитний рахунок було внесено 5000,00 доларів США. Вказані кошти були перераховані позивачеві на погашення боргу за розпискою від 27.01.2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року про запровадження тимчасової адміністрації.

Листом Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. від 23.09.2015 року № 8821/776 позивача повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу № НОМЕР_1 з підстав, викладених в п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» розпочато виплати за вкладами у банку згідно з Загальним реєстром вкладників.

Однак, у зв'язку з визнанням договору банківського вкладу нікчемним, ОСОБА_4 до Загального реєстру включено не було.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В., колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за яким правочини (в тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (в тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

На спростування цього, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними ( ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб").

Підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними визначені частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб".

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

На противагу викладеному, відповідачем у повідомленні про нікчемність договору не наведено жодних конкретних та вичерпних обґрунтувань наявності правових підстав для визнання договору нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що Уповноважена особу Фонду Кадиров В.В. дійшов висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 26.02.2015 року № НОМЕР_1, оскільки кошти на вкладний (депозитний) рахунок позивача надійшли з рахунку іншої особи, що нібито свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів.

На спростування зазначеного твердження колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надішли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Згідно з п. 10.19 Інструкції про порядок відкриття , використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи-резидента зараховуються … кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу.

Слід звернути увагу, що за п. 2.7 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» у разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами договору, положення цих правил мають пріоритетну силу та застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають відповідно до договору, якщо в конкретному договорі за продуктом банку ( у даному випадку, це умови депозитного договору) сторони прямо не передбачили протилежне.

Враховуючи ту обставину, що Додатковою угодою № 1 до Договору банківського вкладу № НОМЕР_1 прямо передбачено, що виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин за цим договором не застосовуються, зарахування коштів на депозитний рахунок з рахунку іншої фізичної особи є правомірним.

Більше того, судова колегія наголошує, що укладення договору банківського вкладу та зарахування коштів за ним відбулось до визнання банку неплатоспроможним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.