Справа № 758/438/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/438/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 7 роти патрульної поліції Управління поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Сухомліна Єгора Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2016 року він рухався по вул. Верхній Вал, що у м. Києві на власному автомобілі НОМЕР_1 і його було зупинено інспектором ПП УПП в м. Києві ДПП 7 роти 2 батальйону лейтенантом поліції Сухомліном Є.М. якому добровільно передано посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Зазначає, що інспектором Сухомлін Є.М. було висунуто незаконну вимогу про передачу також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак враховуючи незаконність вимоги інспектора він відмовився передати йому поліс. В результаті чого відносно нього було винесено постанову серія ПС2 №810449 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з чим керуючись ст. ст. 33, 126, 245, 251, 252, 254, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.п. 12.4, 12.10 Правил дорожнього руху України звертається з даним позовом до суду.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.01.2016 року інспектором ПП УПП в м. Києві ДПП 7 роти 2 батальйону лейтенантом поліції Сухомліном Є.М. було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 № 810449 (а.с. 4), якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425, 00 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, підставою для її винесення стало вчинення, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування 04.01.2016 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. В. Вал, 30, автомобілем НОМЕР_1 не маючи при собі (не пред'явив) поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так згідно частини першої статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначеної статті КУпАП вбачається, що складом адміністративного правопорушення передбаченого нею є керування ТЗ, особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Стаття 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод……

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства України можна зробити висновок, що дійсно у випадку керування ТЗ, особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») наступає відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, в той же час встановлення зазначених обставин можливе лише у двох випадках, а саме при складанні підрозділом Національної поліції протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

За приписами статті 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що винесенню спірної постанови Серія ПС2 № 810449 від 04.01.2016 року, якою накладено на позивача адміністративне стягнення, не передувало порушення останнім правил дорожнього руху і він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, були вістуні і інші підстави, визначні ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для зупинки ТЗ позивача, тобто останній був зупинений без наявності на те відповідної правової підстави.

Зі змісту КУпАП вбачається, що ним закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За приписами статті 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Крім того, згідно статті 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

З викладеного вбачається, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення, в той же час судом встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дані дії виконано не було, зокрема зупинено його ТЗ без наявності на те відповідної правової підстави у зв'язку з чим притягнуто його до відповідальності за відсутності як події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП так і його складу в його діях, чим грубо порушено вимоги ст. 19 Конституції України, ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та ст.ст. 245, 256, 268, 272, 280 КУпАП.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України, на його користь з Управління поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, як суб'єкта владних повноважень підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 126 ч. 1, 245, 247, 252, 268, 280, 284 КУпАП, ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», керуючись ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 батальйону 7 роти патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Сухомліна Єгора Миколайовича щодо винесення постанови серії ПС2 № 810449 від 04.01.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, незаконними.

Постанову Серії ПС2 № 810449 від 04.01.2016 року винесену інспектором 2 батальйону 7 роти патрульної поліції Управління поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Сухомліном Єгором Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Управління поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Декаленко