Справа № 175/1247/16-а
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1247/16-а
Провадження № 2-а/175/25/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року смт. Ювілейне

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, у якому просила суд визнати дії відповідача щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати відповідача здійснити з 01 березня 2016 року розрахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 83 % суми заробітної плати, з урахуванням інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та надбавка за ведення військового обліку, зазначені у довідці форми № 5-1 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області № 11-08/74-1799 від 01 березня 2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року було відкрито скорочене провадження у даній справі (а.с. 31).

Представник відповідача надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що первинно позивачу була призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу» з 01 лютого 2006 року та перерахована з 01 серпня 2009 року у розмірі 83 % складових заробітної плати державного службовця без урахування інших виплат. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та надбавка за ведення військового обліку не відносяться до заробітної плати державних службовців. Поняття «інші надбавки», зазначене у Законі України «Про державну службу», та «інші виплати», вказане в наданих позивачем уточнюючих довідках, не є тотожними, оскільки умови і порядок реалізації права на них розмежовуються різними законами та підзаконними актами. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

З'ясувавши зміст позовних вимог та заперечень на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, з 01 лютого 2006 року позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % складових заробітної плати державного службовця без врахування інших виплат, що підтверджується копіями розпоряджень Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 06 лютого 2006 року, 12 липня 2006 року, 05 квітня 2007 року (а.с. 27-29). З 01 серпня 2009 року здійснено перерахунок та виплачується пенсія згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 83 % складових заробітної плати державного службовця без врахування інших виплат.

22 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок розміру пенсії (а.с. 14). В обґрунтування заяви була надана довідка № 11-08/74-1799 про складові заробітної плати форми № 5-1, видана 01 березня 2016 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за період з 01 травня 2007 по 30 квітня 2009 роки з урахуванням інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та надбавка за військовий облік (а.с. 15-16).

Листом № 1034/02/22 від 22 березня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, зазначивши, що в ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачені «інші надбавки», тому матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати та надбавка за військовий облік, які є іншими виплатами, не можуть бути враховані при розрахунку розміру пенсії (а.с. 19-20).

Частиною другою ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції від 01 лютого 2006 року) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Таким чином, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань визначена законом.

Відповідно до п. 14 Положення про військовий облік військовозобов'язаних і призовників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 377 від 09 червня 1994 року, за наявності на обліку в виконкомі місцевої Ради народних депутатів, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах менше 500 військовозобов'язаних і призовників обов'язки щодо ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників та бронювання військовозобов'язаних за підприємствами, установами і організаціями покладаються на одного з працівників управління (відділу) кадрів виконкому місцевої Ради народних депутатів, підприємства, установи, організації, навчального закладу, якому встановлюється доплата у розмірі до 50 відсотків посадового окладу.

Згідно ч. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідач повинен виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі інших виплат, чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

У відповідність до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Зі змісту ст. 40 вказаного закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Таким чином, зі змісту зазначених норм права вбачається, що до складу заробітної плати відносяться також інші виплати, тому пенсія позивача повинна обчислюватися з заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за ведення військового обліку та суми індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд вважає, що неврахування відповідачем у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за ведення військового обліку та суми індексації заробітної плати є протиправними діями відповідача, оскільки порушують право позивача на більший розмір пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Як вбачається з адміністративного позову та матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 22 березня 2016 року, проте у позовній заяві просить здійснити перерахунок пенсії з 01 березня 2016 року. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково, визнавши протиправними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язавши відповідача здійснити з 01 квітня 2016 року розрахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 83 відсотки суми заробітної плати, з урахуванням інших виплат, у задоволенні позовних вимог зо розрахунку та виплати пенсії у період з 01 по 31 березня слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

У письмових запереченнях відповідач просив звільнити його від сплати судового збору, зазначивши, що є бюджетною організацією, яка фінансується з державного бюджету і не має змоги сплатити судовий збір.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" постановлено взяти до уваги та довести до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір".

У вищезазначеній Довідці Пленум Вищого адміністративного суду України вказав, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Разом з тим, згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі 21-5496а15.

Крім того, звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати судовий збір, тому клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою КМУ «Про затвердження Положення про військовий облік військовозобов'язаних і призовників», Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", ст.ст. 6-11, 14, 71, 94, 158-163, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо неврахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при розрахунку розміру пенсії «інших виплат», з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити з 01 квітня 2016 року розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 83 відсотки суми заробітної плати з урахуванням інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та надбавка за ведення військового обліку, зазначені у довідці форми № 5-1 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області № 11-08/74-1799 від 01 березня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.М. Новік