Справа № 809/92/16
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 809/92/16
Провадження № 2-а/346/28/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 р. м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 251 від 29.03.2000 року, -

в с т а н о в и в :

10 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 251 від 29.03.2000 року. Також, позивач подала до суду письмове клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що 10 жовтня 2011 року її батько ОСОБА_5 направив до адміністративного суду позов про визнання права на забезпечення першочергово житлом, встановлення нечинним рішення Коломийського міськвиконкому від 29.03.2000 р.№ 251, стягнення шкоди завданої бездіяльністю відповідача в сумі 500 000 грн. Ухвалою від 12 листопада 2015 року Вищого адміністративного суду України всі рішення судів за позовом батька скасовано, провадження в справі закрито та розяснено право позивача на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, але 23 листопада 2015 року її батько помер.

Вказує, що заявляючи адміністративний позов до ОСОБА_4 міської ради батько бажав захистити не тільки свої права і інтереси, але і всієї сімї на забезпечення житлом або відшкодування шкоди у звязку з позбавленням права на отримання житла, тому вона, позивач та інші члени сім»ї окремо не направляли до суду позовів раніше. По скільки батько помер і порушені їхні права не має кому представляти вона, позивач направляє до суду позов та просить поновити строк звернення до суду, так як вважає його пропущеним з поважних причин.

Позивач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві позивач ОСОБА_3 клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення позивача до суду. Представник підтримала клопотання та пояснила, що вклопотанні позивачки про поновлення строку на звернення до суду зазначено, що поважність причин пропуску строку на звернення до суду, на її позивачки думку, полягає в тому, що вона не зверталася до суду протягом 16 років, тобто з моменту винесення оскаржуваного рішення міською радою, оскільки з цих питань до суду звертався її батько, який помер 23.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зі змісту ч. 1 ст. 102 КАС України випливає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Тому, відповідач ОСОБА_4 міська рада вважає, що сам факт звернення до суду з зазначених підстав батьком позивачки, не перешкоджав позивачці самостійно звернутися до суду з аналогічним позовом, у випадку якщо вона вважала, що оскаржуваним рішенням міської ради порушуються її права та законні інтереси. А тому, зазначена причина пропуску строку на звернення до суду не може бути визнана судом поважною.

Звертає увагу суду на те, що дійсно, батько позивачки неодноразово звертався до суду з аналогічними позовами до адміністративних та загальних судів. Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2015 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа Житлово- будівельний кооператив Будівельник при відкритому акціонерному товаристві ОСОБА_4 ДОЗ про визнання права на забезпечення першочергово житлом, встановлення нечинним рішення міської ради № 251 від 29.03.2000 року та стягнення моральної шкоди закрито.

Що стосується загальних судів, зазначає, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2013 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Івано- Франківської області від 20 січня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради, Житлово- будівельного кооперативу Будівельник при відкритому акціонерному товаристві ОСОБА_4 ДОЗ про стягнення шкоди. Підставою для подачі даного позову було прийняття міською радою рішення № 251 від 29.03.2000 та порушення житлових прав ОСОБА_5 Однак, суд дійшов до висновку, що міська рада діяла у відповідності до діючого на той час законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованим та не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Строки звернення до адміністративного суду визначені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною першою вказаної статті, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до частини другої , для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зі змісту ч. 1 ст. 102 КАС України випливає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В клопотанні позивачки про поновлення строку на звернення до суду зазначено поважність причин пропуску строку - що вона, позивач не зверталась до суду з моменту винесення оскаржуваного рішення міською радою, оскільки з цих питань до суду звертався її батько, який помер 23.11.2015 року, а батько заявляючи адміністративний позов до ОСОБА_4 міської ради бажав захистити не тільки свої права і інтереси, але і всієї сімї . По скільки батько помер і

порушені їхні права не має кому представляти, вона, позивач направляє до суду даний позов.

Однак, обставини наведені в клопотанні не можуть вважатися поважними причинами пропуску процесуального строку так як зазначені обставини не перешкоджали позивачу звернутися із позовом до суду у встановлений законом строк,у випадку якщо вона вважала, що оскаржуваним рішенням міської ради порушуються її права та законні інтереси, тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2015 року провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа Житлово- будівельний кооператив Будівельник при відкритому акціонерному товаристві ОСОБА_4 ДОЗ про визнання права на забезпечення першочергово житлом, встановлення нечинним рішення міської ради № 251 від 29.03.2000 року та стягнення моральної шкоди, закрито. (а.с.75)

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. З аналізу наведеної статті вбачається, що у разі коли адміністративний позов поданий після закінчення строків, встановлених законом, суд може залишити такий без розгляду на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Враховуючи істотний пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність обґрунтованих доказів для визнання поважними причин пропуску такого строку, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідних процесуальних наслідків, а саме - залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 251 від 29.03.2000 року залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з подачею до апеляційного суду, протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали, або отримання її копії.

Суддя Беркещук Б. Б.