Справа № 826/26534/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2016 року № 826/26534/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу та додані до неї матеріали:

за позовом ОСОБА_1,

до відповідача начальника Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва Задерейко І.С.,

третя особа Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до начальника Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва Задерейко І.С., за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2015 р. суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представником позивача в судовому засіданні 17.03.2016 р. подано заяву про відвід судді Добрянської Я.І., судом було оголошено про відкладення розгляду справи та перенесено розгляд заяви про відвід судді на наступне судове засідання, у зв'язку із неявкою у судове засідання представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 04.04.2016 р. представником позивача було повністю підтримано заяву про відвід судді Добрянської Я.І., підставою для звернення із даною заявою, як вбачається з її змісту, є порушення дисциплінарних справ стосовно судді у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, а також порушення етики суддею, на переконання позивача, обов'язків та присяги суддів, правил суддівської етики.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2016 року за наслідком розгляду заяви про відвід судді Добрянської Я.І. було відмовлено у задоволенні заяви.

У судовому засіданні представник позивача заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, визначених у адміністративному позові.

В засідання 04.04.2016 не з'явились представники відповідача начальника Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва Задерейко І.С. та третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва по справі, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проживає у Голосіївському районі м. Києва, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва і там же отримує пенсію (пенсійна справа № 188097).

У вересні 2003 року при виході на пенсію позивачу було видано посвідчення в ледериновій обкладинці. У зв'язку із тим, що позивач загубила вищезазначене посвідчення, 14.09.2015 року ОСОБА_1 намагалася подати письмову заяву до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про видачу дубліката пенсійного посвідчення.

Однак, посадові особи Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва відмовилися прийняти заяву з тих підстав, що позивач зареєстрована не у Голосіївському районі м. Києва, роз'яснили право позивача подати заяву до районного органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації позивача.

15.09.2015 року позивач звернулася зі скаргою до відповідача на протиправні дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Листом від 02.10.2015 р. позивачу була надана відповідь, що відповідно до поданої нею заяви, пакету документів та роз'яснення головного спеціаліста відділу обслуговування громадян, вивлено, що ОСОБА_1 була знята з реєстрації в Голосіївському районі м. Києва та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, про що позивач не повідомила Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Також позивачу було рекомендовано звернутися особисто до органу Пенсійного фонду за місцем проживання (реєстрації) та надати необхідні документи.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд зважає на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 1 Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах (далі - Порядок) - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року N 497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" та пункту 45 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846, документом, який підтверджує призначення громадянину пенсії, є пенсійне посвідчення (далі - посвідчення), що видається органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 2 Порядку Пенсійний фонд України забезпечує у місячний строк виготовлення пенсійних посвідчень на підставі таких відомостей:

1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або номера та серії паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку у паспорті);

2) прізвища, ім'я та по батькові;

3) дати народження;

4) статі;

5) номера особового рахунку;

6) виду пенсії: за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років;

7) групи, причини інвалідності;

8) терміну дії посвідчення.

Зазначені відомості, що сформовані щодо кожної особи, якій призначено пенсію, подаються управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах до відповідних головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до підп. 2 п. 5 Порядку посвідчення оформлюється і видається безкоштовно особисто пенсіонеру або іншій особі, яка представляє інтереси пенсіонера, на підставі нотаріально засвідченого доручення, а у разі, якщо пенсіонером є неповнолітня або недієздатна особа - опікуну, піклувальнику, батькам при пред'явленні паспорта та відповідних підтверджувальних особу документів під підпис у журналі обліку пенсійних посвідчень.

Відповідно до п. 9 Порядку у разі якщо посвідчення стало непридатним для користування або втрачено, за заявою пенсіонера видається дублікат посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі. Посвідчення, яке стало непридатним для користування, підлягає знищенню.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" (далі - Закон) застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Як зазначено у ст. 47 Закону пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідачем у запереченнях від 14.03.2016 року як на підставу відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 зазначено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, зокрема про зміну місця проживання та інші обставини.

Ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто перебуває в Україні на законних підставах, свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

Як визначає ст. 26 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, також зазначається, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Водночас ст. 313 Цивільного кодексу України говорить про те, що фізична особа, яка досягла 14 років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування.

Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» тлумачить вільний вибір місця проживання чи перебування як право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає реєстрацію як місця проживання, так і місця перебування особи, що полягає у внесенні відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 постійно проживає за адресою АДРЕСА_2. Також позивач повідомила, що в матеріалах пенсійної справи містить акт від 24.07.2009 р., в якому мешканцями та директором ЖЕО-110 підтверджено той факт, що з жовтня 1974 року позивач постійно проживає за вищевказаною адресою.

У заяві від 14.09.2015 року, яку ОСОБА_1 намагалася подати до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про видачу дубліката пенсійного посвідчення, позивач зазначила адресу проживання, яка не змінилася на момент подання заяви про видачу дубліката.

З урахуванням вищевикладеного та з урахуванням того, що фактичне місце проживання ОСОБА_1 не змінилося, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у видачі дубліката пенсійного посвідчення є необгрунованою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.. Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, ч. 2 ст.11, ст.ст. 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2.Зобов'язати начальника Управління Пенсійного фонду УКраїни в Голосіївському районі м. Києва Задерейко І.С. вирішити по суті скаргу ОСОБА_1 від 15.09.2015 р. про видачу дубліката пенсійного посвідчення.

3.Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.І. Добрянська