Справа № 826/24026/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2016 року № 826/24026/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, Головного територіального управління юстиції у м. Києві третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ "Дельта Банк"
про скасування державної реєстрації

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича (далі - відповідач 1) з вимогами про скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6030772) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 28.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем.

Позов вмотивовано тим, що відповідачем при внесені запису про заміну умов обтяження квартири порушено абзац 3 частини 1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки іпотечний договір на підставі якого було зареєстровано обтяження квартири в Державному реєстрі іпотек посвідчувався іншим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, а саме Голубничою О. В., а тому оскаржуваний запис, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27.10.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ "Дельта Банк".

Також Ухвалою суду від 10.02.2016 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 2).

Відповідач 1 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича та відповідач 2 явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду справи, письмових заперечень чи пояснень суду не надіслали.

Третя особа явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду справи, надіславши суду письмові заперечення, які доручення до матеріалів справи.

В судовому засіданні вирішено про розгляд справ в порядку письмового провадження з урахуванням положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2007 року між ОСОБА_1 (позичальник) та Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» укладено кредитний договір № 2707/1107/98-026 відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 65 000,00 доларів США на строк з 14.11.2007 по 14.11.2017, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі

14.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 2707/1107/98-026-Z-1, яким відповідно дол. П. 1 договору забезпечено належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя.

Пунктом 2 Іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав в іпотеку іподекодержателю належне йому на праві власності майно: трикімнатну квартиру у м. Києві, що знаходиться на пр.. МаяковськогоАДРЕСА_2.

14 листопада 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. за № 6029847 накладена заборона на нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" продав (відступив) права вимоги та передав їх, а ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору від 14 листопада 2007 року № 2707/1107/98-026-Z-1.

На підставі зазначеного, 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем, прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Дельта Банк", за наслідками чого, до Державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни.

Позивач вважає, що приватним нотаріусом замінено в Державному реєстрі іпотек іпотекодержателя на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року всупереч чинному (на момент реєстрації) законодавству у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" 05.06.2013 року N 898-IV (далі - Закон N 898-IV, у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, зокрема, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 1 ст. 3 Закону N 898-IV).

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону № 898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою (ч. 2 ст. 4 Закону N 898-IV).

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 01.07.2014 N 1952-IV (далі - Закон N 1952-IV).

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону N 1952-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Статтею 9 вказаного закону визначено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що нотаріус є спеціальним суб'єктом на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно матеріалів справи, як вказувалось вище 25 травня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги укладеного між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем внесено зміни в державному реєстрі іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 1, 2, 3 статті 24 Закону N 1952-IV відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

З вказаного слідує, що Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №410 "Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи (п. 17). У повідомленні зазначаються: 1) дата державної реєстрації відомостей; 2) порядковий номер запису; 3) підстава внесення відомостей (повідомлення іпотекодержателя чи рішення суду); 4) відомості про реєстратора (п. 18).

Додатково в повідомленні зазначаються відомості, зокрема (п. 19).

1) про державну реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна іпотекою - відповідні зміни і додаткові відомості до запису, внесення яких передбачено пунктом 8 цього Порядку;

2) про відступлення прав за іпотечним договором:

про особу, на користь якої здійснено відступлення прав за іпотечним договором;

про договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором;

Під час подання повідомлення іпотекодержатель пред'являє паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені іпотекодержателя фізичної чи юридичної особи - відповідну довіреність (п. 20)

До повідомлення додається текст змін і додаткових відомостей, внесених до іпотечного договору (договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором або передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної), документ про плату за внесення змін і додаткових відомостей до запису.

З вказаного слідує, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи до якого додається текст змін і додаткових відомостей, внесених до іпотечного договору (договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором або передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної). Окрім того, необхідною підставою для внесення відомостей є повідомлення іпотекодержателя.

Аналіз зазначеного свідчить, що текст змін і додаткових відомостей внесених до іпотечного договору може бути викладений у формі договору, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором.

Між тим, суд звертає увагу, що згідно п. 5 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек №410 державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором. Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно" 4 липня 2012 року N 5037-VI статтю 15 Закону N 1952-IV доповнено новою частиною дев'ятою наступного змісту:

"Державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії".

Згідно п. 1 розділу II Закону N 5037-VI останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1 і 3 розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2013 року, та абзаців четвертого - шостого підпункту 12 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2014 року.

Судом встановлено, що вказаний закон набрав чинності 08.08.2012 в частині доповнення частиною дев'ятою Закону N 1952-IV.

Як вказувалось вище, оскаржуваний запис здійснено відповідачем 1 28.12.2012, тобто після набрання чинності вищевказаного Закону в частині доповнення частиною дев'ятою Закону N 1952-IV.

В контексті вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що нотаріальна дія щодо реєстрації зміни іпотекодержателя згідно договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 мала вчинятися нотаріусом, яким було посвідчено іпотечний договір № 2707/1107/98-026-Z-1.

При цьому, суд наголошує, що приписи Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек №410 не можуть нівелювати Закон N 1952-IV і застосуванню тимчасовий порядок підлягає виключно в тій частині, що не суперечить закону.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмітити, що у відповідача станом на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року в контексті ч. 6 ст. 15 Закону N 1952-IV.

Поряд з цим, відповідно до п.5 5 ч. 1 ст. 24 Закону N 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

Відповідно до ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача та скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6030772) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 28.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов.

2. Визнати протиправним та скасувати запис в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6030772) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 28.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда