Справа № 813/6519/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року № 813/6519/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, згідно договору,

представника третьої особи - ОСОБА_3, згідно договору,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи Львівська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_4 - ОСОБА_5, позивач-1), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач-2) звернулись до суду з позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (далі - РС ЛМУЮ, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Львівська міська рада (далі - ЛМР, третя особа-1), ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6, третя особа-2), ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7, третя особа-3), ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8, третя особа-4), ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_9, третя особа-5), ОСОБА_10 (далі - ОСОБА_10, третя особа 6), про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, проживають за адресою АДРЕСА_1 та № 2. В 2013 році ОСОБА_6 на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2012 року зареєстрував свою квартиру №5 в тому ж будинку як окремий одноквартирний житловий будинок, позначений літерою «А-1» в інвентаризаційній справі. Спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято державним реєстратором Колієвичем А.І. 16.07.2013 року за № 3995273.

Позивачі вважають прийняте відповідачем рішення таким, що суперечить Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень та Методичним рекомендаціям щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів. Так, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2012 року не є правовстановлюючим документом, оскільки на його підставі у позивача не виникло жодних прав власності. АДРЕСА_2 належить на праві власності територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради і реєстрація квартири №5 в тому ж будинку як окремого одноквартирного житлового будинку, позначеного літерою «А-1» в інвентаризаційній справі, фактично позбавляє власника (територіальну громаду м. Львова) частини його майна. Також, позивачі покликаються на порушення державним реєстратором вимог ч. 1 ст.358 Цивільного кодексу України та Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, оскільки таке впливає на зміну титульного статусу будинку в цілому, а будинок в цілому належить всім власникам - ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Враховуючи наведене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю з підстав, наведених у ньому та додаткових поясненнях від 29.03.2016 року, просили задовольнити.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_3- проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що даний спір лише формально є адміністративним. В дійсності ж між позивачами та третьою особою ОСОБА_6 є цивільно-правовий спір щодо користування майном - квартирами №№ 1, 2 та колишньою квартирою №5, яка в даний час оформлена як окремостоячий одноквартирний житловий будинок під літерою «А-1» в інвентаризаційній справі. Дії державного реєстратора Колієвича А.І. щодо прийняття оскаржуваного рішення вчинені на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, в зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

В судовому засіданні 11.04.2016 року представник відповідача позов заперечив повністю, зазначив, що державним Колієвичем А.І. рішення від 16.07.2013 року за № 3995273 прийнято на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень. Так, підставою для прийняття спірного рішення було рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2012 року про встановлення факту. За таких обставин просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Треті особи - Львівська міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, чим залишити вирішення позову на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. Так, зокрема, згідно ч. 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративного суду поширюється на спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

В частині 6 вищевказаної статті вказано, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, з урахуванням всього вищенаведеного, випливає, що публічно правовий спір виникає із публічно-правових відносин між суб'єктом владних повноважень з приводу прийняття ним рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності і саме в тих правовідносинах, учасником яких є фізична або юридична особа.

З матеріалів справи вбачається, що публічно-правові відносини у зв'язку із прийняттям державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвичем А.І. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року, яким за ОСОБА_6 зареєстровано житловий будинок під літерою «А-1» по АДРЕСА_2, виникли саме між суб'єктом владних повноважень - відповідачем - та третьою особою - ОСОБА_6.

Позивачі ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не є учасниками вказаних правовідносин у публічно-правовій сфері. Відповідно, державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвич А.І. не здійснював і не здійснює щодо них жодних управлінських функцій.

Здійснення суб'єктом владних повноважень діяльності щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року, не зачіпає прав, свобод чи інтересів позивачів в сфері публічно-правових відносин.

Водночас, слід зазначити, що з аналізу матеріалів справи та пояснень сторін та третіх осіб, наданих ними в судовому засіданні, вбачається наявність між позивачами ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_6 цивільно-правового спору, який стосується порядку користування як їх квартирами (квартирами №№ 1, 2, колишньою квартирою № 5, а зараз - окремостоячим одноквартирним житловим будинком під літерою «А-1»), так і земельною ділянкою, на якій розташовано АДРЕСА_2 Так, позивачі в своєму позові та додаткових поясненнях прямо вказують на порушення відповідачем вимог ч. 1 ст.358 Цивільного кодексу України та Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна в тій частині, що оскаржуване рішення впливає на зміну титульного статусу будинку в цілому, а будинок в цілому належить всім власникам - ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Крім того, покликаються на Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ч. 1 ст. 382 Цивільного кодексу України в тій частині, що власникам квартир в багатоквартирному житловому будинку належать на справі спільної сумісної власності приміщення загального користування, опори конструкцій будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно, такий спір можливо вирішити в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що доказування в адміністративному процесі покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності (ст. 11 КАС України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Звідси, обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність прийнятого ним рішення, вчиненої дії або допущеної бездіяльності не звільняє фізичну або юридичну особу, яка звернулась з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, від обов'язку подати суду докази на підтвердження факту порушення таких.

Однак, позивачами не подано суду жодних доказів щодо порушення їх прав, свобод чи інтересів державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвичем А.І. саме в сфері публічно-правових відносин - при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що вищенаведене оскаржуване рішення стосується лише третьої особи ОСОБА_6 і не має до позивачів жодного відношення, оскільки останні не є учасниками публічно-правових відносин, що виникли в зв'язку з державною реєстрацією права власності на одноквартирний житловий будинок під літерою «А-1» по АДРЕСА_2.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-14, 18-19, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 26.04.2016 року.

Суддя Потабенко В.А.