Справа № 804/16245/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Дерев'янко К.П.
представника позивача Тубольцевої О.В.
представника відповідача Атрошенко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» зареєстроване 26.02.2007 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та знаходиться на податковому обліку в Дніпропетровській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Основними видами діяльності позивача є купівля та продаж власного нерухомого майна, надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, неспеціалізована оптова торгівля, надання інших фінансових послуг, надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
На підставі плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та направлень, виданих Дніпропетровською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року.
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено акт №129/22-04/34918876 від 08.10.2015 року, яким зафіксовано порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» пп.14.1.56 п.14.1 ст.14, п.135.1, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого ТОВ «Ріал Істейт» занижено податок на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 1 229 208 грн.
Правомірність податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток),операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.
Порядок визначення доходів і їх склад встановлено статтею 135 Податкового кодексу України, відповідно якої, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статі 137, на підставі документів, визначених пунктом 135.2 цієї статті та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається, відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового Кодексу України, інші доходи включають вартість товарів (робіт/послуг) безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Згідно пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України, суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.
Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.
Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.
Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Частиною першою статті 43 Господарського кодексу України встановлено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.
Статтею 44 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Таким чином, однією з ознак безповоротної фінансової допомоги є надання відповідних грошових коштів, у той час, як умовами договору оренди передбачено не надання коштів у користування, а передання їх у власність, як оплату за отримане право користування майном.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, доходи для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Підставою для висновків податкового органу та, в подальшому прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковий орган зокрема визначив непідтвердженість факту надання в оренду приміщень та обладнання на адресу ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» з огляду на відсутність в них належним чином оформлених паперових носіїв та як наслідок протиправність визначення сум доходу від такої реалізації.
Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки не підтверджено факт реального вчинення господарських операцій по наданню позивачем послуг з оренди на адресу ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» у останнього відсутнє право на включення отриманих грошових коштів до складу доходів при визначенні розміру податку на прибуток приватних підприємств, а отримані від ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» грошові кошти є безповоротною фінансовою допомогою.
Підставою для таких висновків податкового органу стала наявність інформації щодо припинення підприємств-контрагентів позивача, акти перевірок контрагентів позивача, розбіжності податкових зобов'язань між позивачем та контрагентами в АІС «Податковий блок».
Так, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач мав фінансово-господарські відносини на підставі договорів оренди приміщень з ТОВ «Буд Альянс»: №№93-2013/2, 94-2013/2, 95-2013/2 від 01.09.2013 року; виробничого обладнання з ТОВ «Протей-Груп»: №№101-2014-0, 102-2014-0, 103-2014-0 від 01.01.2014 року; нерухомого майна з ТОВ «Ремторгснаб»: №07-2013-Н/р від 18.02.2013 року, №09-2013-Н/р від 19.02.2013 року, №10-2013-Н/р від 19.02.2013 року, №13-2013-Н/р від 26.02.2013 року, №14-2013-Н/р від 26.02.2013 року, №50-2013-Н/р від 28.03.2013 року, №51-2013-Н/р від 28.03.2013 року, №56-2013-Н/р від 27.03.2013 року, №85-2013-Н/р від 22.07.2013 року; нерухомого майна з ПП «ВКФ Оксамит»: №№61-2013-Н/р, 75-2014-Н/р, 73-2014-Н/р, 56-2014-Н/р, 95-2014-Н/р, 37-2014-Н/р, 55-2014-Н/р, 83-2014-Н/р від 01.01.2014 року, №№ 111-2014-Н/р, 107-2014-Н/р, 109-2014-Н/р від 01.02.2014 року, №46-2012-Н/р від 01.01.2014 року, №№28-2014-Н/р, 29-2014-Н/р, 51-2014-Н/р, 32-2014-Н/р, 57-2014-Н/р, 25-2014-Н/р, 24-2014-Н/р, 23-2014-Н/р, 22-2014-Н/р, 21-2014-Н/р, 27-2014-Н/р, 26-2014-Н/р, 68-2014-Н/р, 42-2014-Н/р, 99-2014-Н/р, 43-2014-Н/р, 85-2014-Н/р, 34-2014-Н/р, 98-2014-Н/р, 45-2014-Н/р, 44-2014-Н/р, 40-2014-Н/р, 39-2014-Н/р, 64-2014-Н/р, 58-2014-Н/р, 86-2014-Н/р, 80-2014-Н/р, 50-2014-Н/р, 59-2014-Н/р, 93-2014-Н/р від 01.01.2014 року, №112-2014-Н/р від 01.02.2014 року, №№94-2014-Н/р, 74-2014-Н/р, 53-2014-Н/р, 35-2014-Н/р, 17-2014-Н/р, 16-2014-Н/р, 15-2014-Н/р, 7-2014-Н/р, 6-2014-Н/р, 5-2014-Н/р, 4-2014-Н/р, 3-2014-Н/р, 2-2014-Н/р, 1-2014-Н/р, 89-2014-Н/р, 62-2014-Н/р, 79-2014-Н/р, 19-2014-Н/р, 10-2014-Н/р, 9-2014-Н/р, 8-2014-Н/р, 88-2014-Н/р, 52-2014-Н/р, 48-2014-Н/р, 106-2014-Н/р, 77-2014-Н/р, 104-2014-Н/р від 01.02.2014 року, №№ 69-2014-Н/р, 65-2014-Н/р, 78-2014-Н/р, 81-2014-Н/р від 01.01.2014 року, №№112-2014-Н/р, 108-2014-Н/р, 105-2014-Н/р, 110-2014-Н/р від 01.02.2014 року, №№90-2014-Н/р, 92-2014-Н/р, 76-2014-Н/р, 72-2014-Н/р, 84-2014-Н/р, 60-2014-Н/р, 47-2014-Н/р, 71-2014-Н/р, 38-2014-Н/р, 67-2014-Н/р, 66-2014-Н/р, 100-2014-Н/р, 30-2014-Н/р, 49-2014-Н/р, 87-2014-Н/р, 41-2014-Н/р, 91-2014-Н/р, 82-2014-Н/р, 31-2014-Н/р, 36-2014-Н/р, 75-2014-Н/р, 33-2014-Н/р, 97-2014-Н/р, 54-2014-Н/р, 70-2014-Н/р, 63-2014-Н/р, 96-2014-Н/р, 12-2014-Н/р, 11-2014-Н/р, 14-2014-Н/р, 13-2014-Н/р, 20-2014-Н/р, 18-2014-Н/р від 01.01.2014 року.
В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними вказаних договорів, укладених позивачем з вищезазначеними контрагентами. Факт укладення цих договорів та їх виконання сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договорів.
На виконання умов договорів між ТОВ «Ріал Істейт» та зазначеними контрагентами підписано відповідні додатки, акти прийому-передачі до договорів оренди, акти здачі-прийняття робіт та податкові накладні.
Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Як вбачається з акту перевірок, додатковою підставою для визнання доходів, отриманих від операцій позивача з ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» безповоротною фінансовою допомогою стали наступні акти: ПП «ВКФ Оксамит» акт від 31.03.2014 року №474/04-62-22-3/38598020 про результати проведення зустрічної звірки за січень 2014 року та акт від 04.04.2014 року №814/223/38598020 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ВКФ Оксамит» щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин за лютий 2014 року; ТОВ «Ремторгснаб» акт від 31.03.2014 року №467/221/38360763 про результати проведення зустрічної звірки за січень 2014 року; ТОВ «Буд Альянс» акт від 31.03.2014 року №463/04-62-22-3/38834947 про результати проведення зустрічної звірки за січень 2014 року; ТОВ «Протей Груп» акт від 31.03.2014 року №480/04-62-22-1/38905326 про результати проведення зустрічної звірки за січень 2014 року, акт від 04.04.2014 року №813/04-62-22-3/38905326 про неможливість проведення зустрічної звірки за лютий 2014 року.
Суд не погоджується із зазначеним твердженням податкового органу, оскільки акти зустрічних звірок не можуть вважатися безперечними доказами підтвердження нереальності спірних господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Нереальність господарських операцій має підтверджуватись належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватись на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише зафіксованими в актах перевірок (звірок) контрагентів порушеннями останніми вимог законодавства щодо ведення господарської діяльності чи вимог податкового законодавства.
Щодо тверджень податкового органу про відсутність у зазначених контрагентів оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів та неможливість проведення господарських операцій на цій підставі, суд зазначає, що такі висновки неможливо зробити на підставі виключно даних податкової звітності та реєстраційних документів без фактичного проведення перевірки. Окрім того, виходячи з суті орендних відносин, передача майна в оренду не потребує наявності великого штату працівників та наявності основних фондів, складських приміщень та транспортних засобів.
Судом також не приймаються посилання відповідача на наявність розбіжностей в автоматизованій системі АІС «Податковий блок» податкових зобов'язань позивача та його контрагентів, оскільки останні зроблені податковим органом самостійно на підставі актів перевірок та звірок та не можуть свідчити про нереальність здійснених господарських операцій позивачем. В свою чергу, інформація щодо дослідження фактичних показників податкових декларацій за січень - лютий 2014 року зазначених підприємств-орендарів та відповідних первинних документів в акті перевірки позивача відсутня.
Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на інформацію щодо припинення підприємств-контрагентів позивача, суд зазначає, що протягом періоду здійснення господарських операцій (січень-лютий 2014 року) ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарювання і мали змогу здійснювати господарську діяльність, а також були зареєстровані як платники ПДВ та подавали податкову звітність.
Окрім того, в оплату отриманих послуг оренди ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс», ТОВ «Протей-Груп» перерахували протягом 2014 року на банківський рахунок ТОВ «Ріал Істейт» грошові кошти в загальній сумі 6 828 935,00 грн.
Надання послуг оренди відображено в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ «Ріал Істейт», зокрема в деклараціях з ПДВ за січень та лютий 2014 року та декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік.
З огляду на наведене, на переконання суду, господарські операції ТОВ «Ріал Істейт» та ПП «ВКФ Оксамит», ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Буд Альянс» та ТОВ «Протей-Груп» є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами, а кошти отримані за такими договорами не є безповоротною фінансовою допомогою. Тобто, ТОВ «Ріал Істейт» має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку зокрема при формуванні податкової звітності з податку на прибуток приватних підприємств.
Отже, приймаючи до уваги зазначене, суд вважає помилковими висновки податкового органу про заниження доходу на суму 6 828 935 грн. отриманої безповоротної фінансової допомоги та як наслідок заниження позивачем податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 1 229 208 грн.
Під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.
У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності ТОВ «Ріал Істейт». Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не подав.
Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області не відповідає частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов ТОВ «Ріал Істейт» підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з платіжним дорученням №1984 від 08.12.2015 року позивачем за подання даного адміністративного позову до суду сплачено судовий збір в сумі 27 657,18 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" суму сплаченого судового збору у розмірі 27 567,18 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2016 року.

Суддя С.І. Озерянська