Справа № 2-а/1970/2274/11
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2274/11

Провадження 819/159/14а

27 лютого 2014 року м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

ри секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою Тернопільського колективного творчо - виробничого підприємства «Тернопільархпроект» до Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі про скасування рішення № 315 від 12.05.2011 р., -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське колективне творчо-виробниче підприємства «Тернопільархпроект» (надалі ТКТВП «Тернопільархпроект», Позивач) звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Тернополі (надалі УПФУ в м. Тернополі) про скасування рішення №315 від 18.05.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що УПФУ в м. Тернополі було проведено планову перевірку ТКТВП «Тернопільархпроект» за період з 01.01.2007р. до 31.12.2010 зафіксовану актом від 12.05.2011р.

На підставі даного акту було прийнято рішення №315 від 12.05.2011 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яким на підставі розділу VIII пункту 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовано до ТКТВП «Тернопільархпроект» фінансові санкції в розмірі 14756,06 грн.

Позивач з даним рішенням не погоджується так-як ним були сплачені страхові внески виходячи з реальної суми фонду оплати праці за лютий 2010 року 91027,59 грн., а не з тої, яка помилково була сформована в електронному звіті 26223,25 грн.

В обґрунтування зазначає, що заробітна плата за лютий 2010 року нараховувалась двічі: 16 лютого 2010 р. - аванс за лютий 2010р. в сумі 53448,79 грн., та 2 березня 2010р. - залишок заробітної плати за лютий 2010 р. в сумі 37578,80 грн. Виплати до пенсійного фонду були здійснені в той самий день, коли проведено нарахування заробітної плати (16 лютого: 1069,98 грн. - утримано 2% із заробітної плати працівників та 17745 грн. - 33,2% нарахувань на фонд заробітної плати; 2 березня: 751,57 грн. - утримано 2% із заробітної плати працівників та 12476,16 грн. - 33,2 % нарахувань на фонд заробітної плати).

Таким чином за лютий 2010 р. року Підприємство всього перерахувало до Пенсійного фонду 1820,55 грн., що становить 2% від нарахованої заробітної плати працівників виходячи із загальної суми фонду заробітної плати - 91027,59 грн., та 30221,16 грн. - що становить 33,2% нарахувань на фонд заробітної плати 91027,59 грн.

Таким чином страхові внески до Пенсійного фонду за лютий 2010 р. позивачем сплачені вчасно та в повному розмірі. Враховуючи що рішення №315 від 12.05.2011 року прийняте у звязку з донарахуванням несплачених внесків, позивач вважає, що воно підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення згідно позову, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Тернопільському окружному адміністративному суді слухалась справа № за №2-а-1970/2274/11 за позовом ТКТВП «Тернопільархпроект» до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішення № 21 від 01.02.2011 року та рішення №315 від 18.05.2011 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року по справі №2-а-1970/2274/11 за позовом ТКТВП «Тернопільархпроект» до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішення № 21 від 01.02.2011 року та рішення №315 від 18.05.2011 року у задоволені позову відмовлено.

Позивач ТКТВП «Тернопільархпроект» оскаржив вищезазначену постанову в апеляційному суді.

Львівським апеляційним адміністративним судом 05.11.2013 року по справі №132490/11/9104 розглянуто апеляційну скаргу ТКТВП «Тернопільархпроект» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року по справі за позовом ТКТВП «Тернопільархпроект» до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішення № 21 від 01.02.2011 року та рішення №315 від 18.05.2011 року. За результатами розгляду прийнято постанову якою апеляційну скаргу задоволено, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року справі №2-а-1970/2274/11 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ТКТВП «Тернопільархпроект» - задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 01.02.2011 року за № 21 та від 18.05.2011 року за № 315.

УПФУ в м. Тернополі оскаржило постанову апеляційного суду у касаційній інстанції.

Ухвалою вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року за касаційною скаргою УПФУ в м. Тернополі на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року постановлено касаційну скаргу задоволено частково, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року в частині задоволення вимоги про скасування рішення №315 від 12.05.2011 року скасовано, і справу в цій частині вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

У звязку з цим, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 року призначено справу до розгляду за позовом ТКТВП «Тернопільархпроект» до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішення №315 від 12.05.2011 року.

При досліджені матеріалів справи суд встановив, що 12 травня 2011 року УПФУ в м. Тернополі проведено планову перевірку Позивача з питань дотримання законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за результатами якого складено акт від 12 травня 2011 року.

Актом зафіксовано, що при подачі електронного звіту за лютий 2010 року платником невірно сформовано електронні відомості в розрізі найманих працівників, що призвело одночасно до заниження фонду оплати праці на 76219,34 грн. та завищення цього ж фонду на 11415 грн. Вказані неточності виправлені платником самостійно шляхом коригування відповідних відомостей у звіті за грудень 2010 року.

Рішенням УПФУ в м. Тернополі від 12.05.2011 року № 315, прийнятим на підставі даних акта перевірки, до позивача застосовані санкції, передбачені пунктом 4 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІУ, в розмірі 14756,06 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 9 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» втратила чинність з 01.01.2011 відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV) (в редакції, що діяла до 1 січня 2011 року), виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми; за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464-VI) вищенаведена частина дев'ята статті 106 Закону № 1058-ІV виключена.

У зв'язку з прийняттям Закону № 2464-VІ запроваджена принципово нова система сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Нею передбачені єдиний вид страхового внеску, нова процедура його справляння та нові правила щодо відповідальності за порушення правил нарахування та сплати внеску. При цьому, з аналізу Закону № 2464-VІ вбачається, що його правила (окрім Прикінцевих та перехідних положень) не поширюються на правовідносини зі сплати страхових внесків за діючими раніше видами соціального страхування. Це, в тому числі означає, що відповідальність, встановлена Законом № 2464-VІ, передбачається за правопорушення з іншим об'єктом і не може застосовуватись до порушень сплати страхових внесків за діючими раніше видами страхування.

Судом встановлено, що страхові внески, донараховані УПФУ в м. Тернополі за лютий 2010 року, сплачені вчасно, а факт донарахування мав місце лише в частині внесення змін до електронного звіту та картки обліку страхових внесків.

Тому, рішення від 12.05.2011 року № 315 не може вважатись законним, оскільки у ньому йдеться про застосування санкції, передбаченої за донарахування виключно несплачених внесків.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що рішення від 12.05.2011р. №315 УПФУ в м. Тернополі є протиправним, в зв'язку з цим позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду в м. Тернополі від 12.05.2011 р. № 315.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04.03.2014 року.

Суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.