Справа № 826/6411/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

25 квітня 2016 року м. Київ № 826/6411/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Качура І.А. розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1
доГоловного Управління МВС України у м.Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного Управління МВС України у м. Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління МВС України в м. Києві від 06.11.2015р. № 1038 о/с в частині звільнення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх України в місті Києві за п. 64 «г» (через скорочення штатів) в запас ЗСУ;

- зобов'язати ГУНП України у місті Києві змінити дату і зміст формулювання причини звільнення у трудовій книжці серії АВ №351581 на ім'я ОСОБА_1 на звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, через невиконанням власником (керівником) або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов трудового договору;

- стягнути з Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06.11.2015р. до моменту набрання рішенням суду законної сили;

- стягнути з Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень (тридцять тисяч гривень).

Ознайомившись із позовним матеріалом, суд прийшов до висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, а відтак вбачаються правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ на підставі наказу Луганського державного університету внутрішніх справ №76 о/с від 31.07.2006, що підтверджується записом в трудовій книжці серії АВ №351581.

Наказом начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №1038 о/с від 06 листопада 2015р. ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх України в місті Києві за п. 64 «г» (через скорочення штатів) в запас ЗСУ, що підтверджується Витягом з Наказу та відповідним записом до трудової книжки серії АВ №351581.

Позивач не погоджуючись із правомірністю наказу від 06.11.2015 року № 1038 о/с, звернувся за захистом порушених прав 21.04.2016р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, суд виходив із наступного.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Так, до публічної служби у встановлених випадках відноситься державна служба.

За змістом статті 1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів. Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та і функцій держави, оплачується з державних коштів.

Разом з тим, як встановлено ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" (чинного на момент прийняття оспорюваного наказу), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З огляду на наведене та враховуючи що органи Національна поліція України є державним органом виконавчої влади, службу в органах Національної поліції України слід розглядати як публічну службу.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою про оскарження наказу про звільнення лише 21.04.2016 року, в той час як про існування наказу від 06.11.2015 року № 1038 позивачеві стало відомо ще 15.11.2015 року, про що останній самостійно зазначає у своїй позовній заяві.

В розрізі наведеного, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено на тій підставі, що пропущено строк звернення.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що про звільнення з публічної служби йому стало відомо 15.11.2015 року, а саме на робочому місці у службовому приміщені безпосереднім керівництвом позивачу було роз'яснено , що його було скорочено з посади зв'язку з ліквідацією міліції. Також, позивачем самостійно підтверджено факт отримання 16.11.2015 року трудової книжки на імя ОСОБА_1 серії АВ №351581 у Відділі кадрового забезпечення Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві.

При цьому, позивач не звертався до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду, зважаючи на обставини, що с клалися у спірних правовідносинах.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

В той час, як поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України та на підставі повного та об'єктивного дослідження долучених до позовного матеріалу документів, суд приходить до висновку про неповажність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а відтак і відсутність правових підстав для поновлення строку звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись ст. 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України у м. Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

2. Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з визначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур