Справа № 448/404/14-а 2-а/448/22/14
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 р. Справа № 876/5732/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Рибачука А.І..,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області, в якому просила визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача у відмові в перерахунку пенсії, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії згідно довідки № 3618/10/050 від 14.03.2008 року, виданої ДПІ у Городоцькому районі Львівської області, за період з 01.02.2008 року по даний час.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Городоцькому районі щодо видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії №4948/10/050 від 08.04.2008року, на підставі якої їй, з лютого місяця 2008року, нараховується розмір її пенсії, а відтак з цього ж часу та надалі вона отримує менший розмір пенсії, ніж передбачений чинним законодавством. Зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013року постанову апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року залишено без змін. 02.11.2011року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області із заявою про перерахунок пенсії з 01.02.2008року згідно довідки виданої ДПІ у Городоцькому районі за №3618/10/050 від 14.03.2008року, відповідно до якої вона отримувала пенсію у 2008році, що відповідало чинному законодавству, а саме постанові КМУ №34 від 06.02.2008 року. 16.01.2014року вона отримала лист - відповідь на її заяву про перерахунок пенсії, якою їй безпідставно відмовлено відповідачем у перерахунку пенсії, з покликанням на те, що «резолютивна частина постанови апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013року не містять жодних зобов'язань перед управлінням Пенсійного фонду України в Мостиському районі».

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.02.2008 року з урахуванням довідки виданої Державною податковою інспекцією у Городоцькому районі Львівської області за № 3613/10/050 від 14.03.2008 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відмова управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки ДПІ у Городоцькому районі Львівської області за №3613/10/050 від 14.03.2008року є необґрунтованою та безпідставною, а доказів правомірності такої відмови відповідачем не надано.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 01.07.2003 року по 25.08.2005 року працювала на посаді головного державного податкового інспектора МДПІ у Городоцькому районі Львівської області. 01.09.2004р. ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «Інспектора податкової служби І-рангу». В серпні 2005 року вона звільнена із займаної посади згідно ст.23 Закону України «Про державну службу» в зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі та виходом на пенсію із зазначеної посади та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області - відповідача у справі, і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років 0 місяців 09 днів, в тому числі 11 років 01 місяць 25 днів на посадах державної служби.

У зв'язку із підвищенням посадових окладів, згідно постанови КМУ від 06.02.2008року №34 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ», позивачу ОСОБА_1, на підставі поданої нею заяви про перерахунок пенсії від 17.03.2008 року, УПФУ у Мостиському районі Львівської області двічі перераховували пенсію державного службовця. Спочатку на підставі довідки виданої Державною податковою інспекцією у Городоцькому районі Львівської області за №3613/10/050 від 14.03.2008 року із зазначенням у довідці середньомісячного заробітку 3212,48 грн. та середнього розміру премії - 97,7 %, яка враховується для перерахунку пенсії, внаслідок чого їй з 01.02.2008 року було проведено перерахунок пенсії згідно постанови КМУ від 31.05.2000 року №865, при цьому пенсія становила 2 602,11 грн.. Згодом на підставі виданої тим же підрозділом ДПІ довідки від 08.04.2008 року №4948/10/050 взамін попередньої довідки, в якій середньомісячний заробіток зазначений в сумі 2880,52 грн. з розрахунку середнього розміру премії - 67,3 %, внаслідок чого з червня 2008 року розмір пенсії їй було зменшено на 268,89 грн., і з цього часу по даний час такий становить 2 333,22 грн.(а.с.65-67).

Постановою апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року у справі №22-а-2267/11, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013року у справі К/9991/72121/11, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Городоцькому районі щодо видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії на ім'я ОСОБА_1 за №4948/10/050 від 08.04.2008року(а.с.3-5,7-8).

З матеріалів справи слідує, що 02.11.2011року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з 01.02.2008 року з урахуванням довідки виданої Державною податковою інспекцією у Городоцькому районі Львівської області за №3613/10/050 від 14.03.2008року та на підставі поданою нею заяви до Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії та постанови апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року(а.с.10).

Листом №317/с-11 від 11.11.2011року управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області повідомило ОСОБА_1 про те, що «постанова апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011року не є підставою для перерахунку пенсії, оскільки резолютивна частина вищезазначеної постанови не містить ніяких зобов'язань перед Пенсійним фондом України» (а.с.9).

Після винесення ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013року ОСОБА_1 повторно звернулася до управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області щодо здійснення їй перерахунку пенсії з урахуванням довідки виданої Державною податковою інспекцією у Городоцькому районі Львівської області за №3613/10/050 від 14.03.2008року, однак листом управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області №1/с-11 від 16.01.2014року її відмовлено у цьому(а.с.11-12).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифіковану Верховною Радою України 17 липня 1997року №474/97-ВР, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ст. 22 Загальної Декларації прав людини номер 995-015 від 10.12.1948р., кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічний, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Соціальне забезпечення (соціальний захист) - система суспільно-економічних заходів, спрямованих на матеріальне забезпечення населення від соціальних ризиків (інвалідність, старість, пенсія, безробіття, нещасний випадок на виробництві тощо).

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист, тому відповідно до ч. 2 ст. 19, ч.1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно п.4 Постанови КМУ "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" № 865 від 31.05.2000року визначається порядок здійснення перерахунку пенсії пенсіонерам, пенсія яким призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Пунктом 5 цієї постанови передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що постановою апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Городоцькому районі щодо видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії №4948/10/050 від 08.04.2008 року, а тому єдиною підставою для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 залишається її заява до пенсійного органу щодо здійснення перерахунку пенсії та довідка ДПІ у Городоцькому районі №3613/10/050 від 14.03.2008року, яка вже була надана їй для здійснення такого перерахунку з урахуванням Постанови КМУ від 06.02.2008року №34 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» та є чинною.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова управління Пенсійного фонду Мостиського району Львівської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки ДПІ у Городоцькому районі Львівської області за №3613/10/050 від 14.03.2008року є протиправною.

Щодо твердження відповідача про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у зв'язку з пропущенням строків звернення до суду, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду закріплені в ст. 100 КАС України, в якій зазначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія апеляційного суду вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України з поважних причин з огляду на наступне.

Як зазначено вище, постановою апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року, було визнано протиправними дії ДПІ у Городоцькому районі щодо видачі довідки №4948/10/050 від 08.04.2008року.

З матеріалів справи слідує, що 02.11.2011 року ОСОБА_1, посилаючись на постанову апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року, зверталася до управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії, однак їй було відмовлено у такому перерахунку (а.с.10).

При цьому, колегія суддів зазначає, що постанова апеляційного суду Львівської області від 11.10.2011 року була оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.11.2013 року залишив постанову апеляційного суду без змін.

30.12.2013 року ОСОБА_1 повторно зверталася до відповідача щодо перерахунку пенсії (а.с.42-43), однак листом управління Пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області №1/с-11 від 16.01.2014 року її відмовлено.

З аналізу зазначених вище обставин слідує, що ОСОБА_1, дізнавшись про своє порушене право, зверталась до суду, а також з листами до відповідача з вимогою відновити її порушене право, однак таке відновлено не було. Таким чином, намагалась врегулювати спірні правовідносини, як в досудовому, так і судовому порядку, що спричинило пропущення встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що строк для звернення до адміністративного суду із зазначеним позовом позивач пропустила з поважних причин.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2014 року у справі № 448/404/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

А.І. Рибачук