Справа № 2-а-134/10
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-134/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд

міста Чернігова

у складі:

головуючого судді Цибенко І.В.

секретаря Боргамин К.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними та зобовязання проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності відповідача протиправними та зобовязати здійснити перерахунок і забезпечити виконання виплати пенсії.

Позов мотивовано тим, що він є інвалідом 3 групи, інвалідність утворилась внаслідок того, що приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і відноситься до 1 категорії. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна бути призначена пенсія розміром, не нижчим ніж 6 мінімальних пенсій за віком та надбавка до пенсії (ст. 50 Закону) в розмірі 50%. Однак, всупереч діючому закону йому нараховується пенсія згідно з постановами Кабінету Міністрів України, що значно менше, ніж передбачено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Невиплата пенсії, передбаченої ст. 54 Закону є протиправною, оскільки згідно ст. ст. 19 ч. 2, 22 ч. 3 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Просив визнати бездіяльність відповідача щодо не перерахування йому пенсії протиправними; зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок та забезпечити виконання виплати пенсії з 01.01.2009 року з подальшим нарахуванням і виплатою, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надав письмові заперечення, в яких просить справу розглянути без його участі. В своїх запереченнях просить в задоволенні вимог позивачу відмовити та посилається на те, що у 2008 році обчислення пенсій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Дана постанова є чинною, а управління ПФУ не наділено повноваженнями щодо визнання акті Кабінету Міністрів України такими, що суперечать чинному законодавству. Таким чином, виплати позивачу його пенсії здійснювались у відповідності до норм чинного законодавства та порушень розміру пенсії УПФУ не допускалось.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи (а.с.8-11), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 3 групи 50 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору треба керуватися ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з яким розмір пенсій для інвалідів 3 групи від Чорнобильської катастрофи не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком , а додаткова пенсій - 50% мінімальної пенсії.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності з ст. 17 Закону Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії розміри мінімальної пенсії, мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму встановлюються виключно законами.

Так, згідно ст. 28 ч.1 Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Доводи відповідача про те, що вказана норма не розповсюджується на пенсії чорнобильців, не приймається до уваги, оскільки, іншого Закону, яким би визначався розмір мінімальної пенсії за віком, не існує.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривня, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Таким чином, для позивача як інваліда 3 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Доводи управління пенсійного фонду про призначення пенсії постраждалих на нормах, які встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматись до уваги, оскільки вказані правовідносини регулюються Законами і Законом чітко вказані розміри таких пенсій.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково: необхідно визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова протиправними щодо не перерахування ОСОБА_1 пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю (основну та додаткову) ОСОБА_1 з 01.01.2009 року по 31.12.2009 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

Відповідно до приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, право звернення до адміністративного суду визначено ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог якої до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Тому позивачу необхідно відмовити в частині позовних вимог про подальше нарахування і виплату йому пенсії та надбавки до пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4. ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням , відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 152 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 99, 100, 104, 158-163, 167, 257 КАС України суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними та зобовязання проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова з приводу відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії за 2009 рік відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова зробити перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.01.2009 року пенсії та надбавки до пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4. ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

В задоволенні решти позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційний оскарження.

Суддя І.В. Цибенко