Справа № 820/39/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 квітня 2016 р. № 820/39/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

пр. позивача - Шалак Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Харківської міської ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Корнєєвої Наталії Сергіївні, третя особа: ОСОБА_4, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Харківська міська рада, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Корнєєвої Наталі Сергіївни, в якому просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 8209771 від 21.11.2013 19:02:09 на нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальною площею 8,4 кв. м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серія та номер НОМЕР_2, виданий 04.05.2000, видавник: Фрунзенський МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зроблений державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Корнєєвою Наталією Сергіївною на підставі мирової угоди від 09.10.2013, затвердженої ухвалою суду, серія та номер: справа № 642/9739/13-ц, виданий 04.11.2013, видавник: Ленінський районний суд м. Харкова.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою оформлення права комунальної власності на нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальною площею 8,4 кв. м по АДРЕСА_1 управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна до Харківського міського управління юстиції разом із відповідною заявою направлено рішення суддів, які набрали законної сили, якими витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) нежитлову будівлю літ "Г-1" загальною площею 8,4 кв.м по АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вказана заява разом із доданими до неї документами була зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно у день її подання. 20 жовтня 2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Духно Тетяною Вікторівною Харківського міського управління юстиції прийнято рішення, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: комунальна на нежитлову будівлю літ. "Г-1", що розташована АДРЕСА_1, за суб'єктом: Територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, податковий номер 04059243, оскільки подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що оскаржуване рішення відповідача позивач вважає незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутністю не надавав. Правом надати письмові заперечення не скористався.

Третя особа, ОСОБА_4, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутністю не надавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутністю не надавала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 15.10.2015 позивач через уповноваженого представника звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Духно Тетяни Вікторівни із письмовою заявою про державну реєстрацію речових прав на об'єкт нерухомого майна, форма власності: комунальна на нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальною площею 8,4 кв. м по АДРЕСА_1, на який рішенням суду, яке набрало законної сили витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) нежитлову будівлю літ "Г-1" загальною площею 8,4 кв.м по АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Разом із заявою подано копії необхідних документів.

Вказана заява разом із доданими до неї документами була зареєстрована за № 13799655 у базі даних про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно у день її подання, що встановлено з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с. 19).

За результатами розгляду вказаної заяви та з посиланням на положеннями ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.20, 28 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Духно Т.В. прийнято рішення 20.10.2015 №25411571, яким відмовлено заявнику в державній реєстрації прав, так як, подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документами, що їх посвідчують, а саме відомостей щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на ім'я ОСОБА_4 не надано (а.с. 19).

З матеріалів справи слідує, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 у цивільній справі № 640/10685/14-ц (провадження № 2/640/2450/14) позов Харківської міської ради до ОСОБА_4 про витребування майна задоволено частково, та серед задоволених позовних вимог, - витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) нежитлову будівлю літ "Г-1" загальною площею 8,4 кв.м по АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Вказане рішення залишене в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18.11.2014. по справі №640/10685/14ц та є чинним (а.с. 14-15).

Поряд із цим, 28.01.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено без змін, рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 у цивільній справі № 640/10685/14-ц та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18.11.2014 (а.с. 16-17).

Перевіряючи на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України юридичну та фактичну обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Нерухоме майно, за цим законом визначається як - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 6 вищевказаного закону (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин), систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Частиною 1 ст. 8 Закону України від 01.07.2004, № 1952-IV (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Вимогами ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено, що Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

81) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, № 1952-IV (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин), державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи. Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню. Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом. Органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV(в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин), державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У відповідності до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, № 1952-IV (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин), державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Вимогами п.5 ч. 1 ст. 19 вищевказаного Закону України (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили.

Положенням ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності, в тому числі й особливості державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2016, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно, п. 37 вищевказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно п. 2.6 " Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерство юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Положеннями п. 41 "Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, суд доходить до висновку, що підлягає скасуванню рішення державного реєстратора від 21.11.2013 індексний номер: 8209771 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на нежитлову будівлю літ "Г-1", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі мирової угоди від 09.10.2013, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.11,2013 по справі № 642/9739/13-ц, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова, яким витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) нежитлову будівлю літ "Г-1" загальною площею 8,4 кв.м по АДРЕСА_1, яке залишено без змін рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, та з урахуванням роз'яснень вищого адміністративного суду України наданими у листі від 14.11.2012 № 2379/12/13-12, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 у цивільній справі № 640/10685/14-ц (провадження № 2/640/2450/14) позов Харківської міської ради до ОСОБА_4 про витребування майна задоволено частково, та серед задоволених позовних вимог, - витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) нежитлову будівлю літ "Г-1" загальною площею 8,4 кв.м по АДРЕСА_1 (а.с. 12-13), яке набрало законної сили, а тому дані обставини в силу ч.1. ст.72 КАСУ, доказуванню не підлягають.

Враховуючи, що фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача встановленні рішенням суду, яке набрало законної сили, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 69, 72, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської міської ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Корнєєвої Наталії Сергіївні, третя особа: ОСОБА_4, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 8209771 від 21.11.2013 19:02:09 на нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальною площею 8,4 кв. м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серія та номер НОМЕР_2, виданий 04.05.2000, видавник: Фрунзенський МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зроблений державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Корнєєвою Наталією Сергіївною на підставі мирової угоди від 09.10.2013, затвердженої ухвалою суду, серія та номер: справа № 642/9739/13-ц, виданий 04.11.2013, видавник : Ленінський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2016 року.

Суддя Тітов О.М.