Справа № 754/246/16-а
Суддя: Журавська О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/98/16
Справа №754/246/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання неправомірними дії відповідача щодо переведення його з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 23.11.2015 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування"

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 23.11.2015 р. звернувся до відповідача з заявами про призначення йому пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з проханням надати роз»яснення щодо розрахунку призначеної пенсії. Відповідачем призначено йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому розмір його пенсії за віком розраховано з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007рік -1 197 грн.91 коп. Відповідач у своєму листі відмовив у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012-2014 рік з посиланням на те, що відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на іншій здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доходу) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійні справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Проте, в даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугою років, як військовослужбовця, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовослужбовців та деяких інших осіб» на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування». Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у наданих письмових запереченнях позов не визнав, посилаючись на те, що УПФУ в Деснянському районі м. Києва діяло в межах чинного законодавства при перерахунку позивачу пенсії, оскільки відбувалося не нове призначення пенсії, а перехід на інший вид пенсії законом. Зокрема, зазначав, про те, що у відповідності до Атестата про зняття з обліку позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.03.1997 р. по 30.11.2015 р., а отже управління не може здійснити перерахунок пенсії з 23.11.2015 р. по 30.11.2015 р., оскільки за цей період позивач отримав пенсію по іншому закону, яка була виплачена останньому Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, тому судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з Атестатом № 2662 про зняття з обліку, виданого відповідачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, позивач отримував пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.03.1997 р. по 30.11.2015 р. Виплату пенсії припинено по причині переходу на пенсію за іншим законом.

23.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

23.11.2015 р. позивач звернувся до Управління з заявою щодо надання роз'яснення по розрахунку призначеної пенсії.

У відповідності до відповіді УПФУ в Деснянському районі м. Києва від 01.12.2015 р. №7428/09/У-439/1 пенсія позивача призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки це слід рахувати не як нове призначення, а як перехід на інший вид пенсії за іншим законом.

Враховуючи вище зазначене, та те, що по 30.11.2015 р. позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», останньому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 01.12.2015 р.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком.; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Дана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 року справа №21-31а13.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Крім того, суд виходить з того, що в ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Такі правові позиції узгоджуються також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011року та з постановами Вищого адміністративного суду України від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13 та з постановою Верховного Суду України від 31.03.2015року по справі №21-612а14.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії за віком позивачу відповідачем не надано, а заперечення відповідача спростовано приведеними вище доводами та висновками суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає що позовні вимоги є частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Зокрема, враховуючи те, що у відповідності з Атестатом про зняття з обліку позивач до 30.11.2015 р. отримував пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших», яка була виплачена останньому Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки (2012р.-2014р.), що передують року звернення за призначенням пенсії (2015р.), із урахуванням раніше виплаченої пенсії, за період з 23.11.2015 року по 30.11.2015 р. не підлягають до задоволення.

Крім того, у відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок Державного бюджету України на користь позивача підлягають присудженню судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Верховного Суду України від 31.03.2015року по справі № 21-612а14, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника у галузі економіки України в розмірі 1 197, 91 грн. за 2007 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки (2012р.-2014р.), що передують року звернення за призначенням пенсії (2015р.), із урахуванням раніше виплаченої пенсії, з 01.12.2015 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя