Справа № 544/983/15-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м.ПолтаваСправа № 544/983/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

при секретарі - Лайко О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області - Ричинди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання нечинною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47829007 від 12 червня 2015 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Відділом Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ на підставі якого прийнято оскаржувану постанову оскаржувався в судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області у письмових запереченнях на позов зазначив, що оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення за №л-11/2015 винесена 21 квітня 2015 року, строк оскарження сплинув 30 квітня 2015 року, а позивач звернувся до суду на предмет її оскарження лише 15 травня 2015 року, Департамент мав усі правові підстави для направлення виконавчого документу до органу державної виконавчої служби у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

Представник Департаменту заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил будівництва зблокованого гаражу АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт №38, в якому зафіксовано, що капітальний гараж №9 з погребом розташованим в ряді зблокованих гаражів в кількості 7 шт. біля двохповерхового 16-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1. Гараж №9 розпочатий будівництвом у 2014 році без документу, що надає право на виконання будівельних робіт та з порушенням статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 60).

14 квітня 2015 року Департаментом ДАБІ у Полтавській області складено протокол №Л-11/2015 про адміністративне правопорушення (а.с. 61).

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 64-65).

Постанова №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року набрала законної сили 06 травня 2015 року (а.с. 64 зворотній бік).

18 травня 2015 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області направив для примусового виконання вищевказану постанову до відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції (а.с. 30).

Позивач не погоджуючись із постановою Департаменту ДАБІ у Полтавській області №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області.

Постановою суду від 03 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання нечинною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено (а.с. 24-26).

12 червня 2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Пирятинського управління юстиції прийнято постану про відкриття виконавчого провадження ВП№47829007 (а.с. 6).

Позивач не погодився із зазначеною постановою у зв'язку із чим оскаржив її до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (надалі - Закону України № 606-XIV).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону України № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 17 Закону України № 606-XIV визначено перелік виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. До таких, крім іншого, відносяться постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 18 Закону України № 606-XIV у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Так, у виконавчому документі поданому Департаментом ДАБІ у Полтавській області для примусового виконання до відділення ДВС Пирятинського РУЮ Полтавської області зазначено:

1) назву і дату видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали - постанова №Л-11/2015 по справі про адміністративне правопорушення, 21 квітня 2015 року, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, в.о. директора ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_4,

2) дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ - протокол про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2015 року №Л-11/2015, акт позапланової перевірки від 14 квітня 2015 року №38,

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків), номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України),

4) резолютивну частину рішення,

5) дату набрання законної (юридичної) сили рішенням - 06 травня 2015 року,

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання,

7) виконавчий документ підписаний в.о. директора Департаменту ДАБІ у Полтавській області та скріплений печаткою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Закону України № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 18 травня 2015 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області направив для примусового виконання постанову №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року до відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції.

11 червня 2016 року заява із постановою надійшла до державної виконавчої служби Пирятинського управління юстиції.

Частиною першою статті 25 Закону України № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

На виконання вищевказаних норм закону державним виконавцем державної виконавчої служби Пирятинського управління юстиції 12 червня 2015 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №47829007.

Щодо посилань позивача, що постанова №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року оскаржувалася останньою у судовому порядку, а тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови (стаття 289 КУпАП).

Постанова №Л-11/2015 від 21 квітня 2015 року набрала законної сили 06 травня 2015 року.

Таким чином починаючи із 07 травня 2015 року у Департамент ДАБІ у Полтавській області виникло право звернути вищевказану постанову до примусового виконання.

При цьому, позивач у своєму позові зазначає, що оскаржила постанову від 21 квітня 2015 року №Л-11/2015 до Пирятинського районного суду Полтавської області лише 15 травня 2015 року.

Як слідує з матеріалів справи постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 червня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову (а.с. 35-37).

Статтею 26 Закону України № 606-XIV встановлено перелік підстав коли державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, а саме: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у державного виконавця на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову /частина 2/.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень повністю довів правомірність прийнятого рішення.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ОСОБА_3 вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи відсутність протиправності у прийнятому рішенні, підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Пирятинського районного управління юстиції, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 04 травня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко