Справа № 2-а-18/10
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2010-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-18/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

у складі головуючої судді Цибенко І.В при секретарі Боргамин К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про зобов'язання нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни та визнання дій неправомірними.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 року по 31 вересня 2009 року неправомірною та зобов'язання відповідача здійснити перерахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити відповідні виплати за 2008 рік, Свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни та відповідно до ст. 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Бездіяльність відповідача щодо не нарахування належної, як дитині війни соціальної державної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 року по 31 вересня 2009 року та забезпеченні її виплати є незаконною, оскільки державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Ухвалою суду від 11.12.2009 року у зв»язку з перебуванням позивача на обліку в управлінні пенсійого фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова, залучено до участі в розгляді справи в якості другого відповідача - управління пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача управління пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова через канцелярію суду подав письмові заперечення на позов, в яких позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, а також просить розглянути справу без участі представника відповідача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідач зазначив, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться з державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідач також вказує на те, що позивач отримує підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі, встановленому постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 „ Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка є чиною на сьогоднішній день і підлягає обов'язковому виконанню;. Відповідно до ст.. 7 Закону України „ Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється тільки за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто, за рахунок інших джерел фінансування державна соціальна підтримка дітей війни не здійснюється); З вказаних обставин просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

¦ Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини; на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне1 грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»та «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2006-2007 рр. були призупинені в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної пенсії за віком.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 рік», зокрема ст. 29 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107 текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції (набрала чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статур ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп / 2008 положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено

інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В своїх запереченнях відповідач просить застосувати наслідки ст. 100 КАС України і відмовити в задоволені частини позовних вимог за період, який передував річному строку звернення з адміністративним позовом, а саме з 01.01.2008 р. по 30.10.2008 р. в зв'язку з пропущенням строку звернення з позовом до адміністративного суду. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. Тому про розмір своєї пенсії позивач дізнався не пізніше 25 числа місяця за який йому виплачувалась пенсія. Виходячи з цього він повинен був дізнатися про порушення своїх прав не пізніше 25 числа місяця за яким виплачувалася пенсія.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом абз іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом»означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено річний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний , позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. | Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За частиною 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскільки відповідачем заявлено клопотання про застосування в даному випадку Строків звернення до.суду, апеляційна інстанція знаходить обґрунтованими підстави для відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Про порушення своїх прав ОСОБА_1 достовірно усвідомлював в момент отримання пенсії за 2006 та 2007 роки.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 30.10.2009 року, подавши цей позов більш ніж через рік з моменту порушення, на його думку, прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання виплатити недоотримані суми допомоги за 2006 рік, 2007 рік та з 01.01.2008 року по 29.10.2008 рік, застосувавши до цих позовних вимог наслідки пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом, передбачених ст. 100 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова необхідно задовольнити частково, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру, як дитині війни на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» з 30.10.2008 р. по 31.08.2009 р. за виключенням виплаченого підвищення до пенсії. Відповідно до довідки наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова ОСОБА_1 отримав щомісячну надбавку до пенсії як дитина війни за 2008 рік у розмірі: з січня по березень -47 грн.00коп. з квітня по червень - 48 грн. 10коп., з липня по вересень - 48грн. 20коп. та з жовтня по грудень - 49 грн. 80 коп.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться і ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що визначаються лише за цим Законом, і не стосуються дітей війни відповідно до ст. 6 Закону, є непереконливим. Суд приходить до висновку, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч 1 ст. 28 Закону Украіїш «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

В задоволенні позову до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області слід відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 72, 86, 158-164 КАС України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з підвищенням її розміру як дитині війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 2$ Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 30 жовтня 2008 року по 31 серпня 2009 року (за виключенням виплаченого підвищення до пенсії).

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 З грн. 40 коп. сплачених судових витрат.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський суд районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена 10.01.2010 року.

Суддя І.В. Цибенко