Справа № 820/10721/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 р.Справа № 820/10721/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Тереза Ю.О.

представника відповідача Дитиненко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. по справі № 820/10721/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Савинська"

до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Савинська" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.06.2015 року №, №, прийняті Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Савинська" до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.06.2015 року №, від 04.06.2015 року №.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Савинська" (далі - ТОВ "Агропромислова компанія Савинська") () зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в ДПІ у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість.

Відповідно до Довідки від 03.04.2012 року серії АБ №427165 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" за КВЕД - 2010 є виробництво цукру; виробництво вапна та гіпсових сумішей; виробництво електроенергії; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптова торгівля хімічними продуктами; вантажний автомобільний транспорт.

ДПІ у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом податків та зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014р., дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складений акт від 15.05.2015 року №262/20-01-22-47/37010685, яким встановлено порушення ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" вимог, а саме:

- пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті безпідставного корегування податкових зобов'язань при переведенні боргу; в результаті безпідставного включення до складу податкового кредиту податкових накладних: від ТОВ фірма «АСТАРТА - КИЇВ» () всього на суму 1278163,91 грн. ПДВ при відсутності реального вчинення господарських операцій з вище наведеним контрагентом, від ТОВ «АТАМАН АВТО» () всього на суму 2148990,64 грн. ПДВ при відсутності реального вчинення господарських операцій з вищенаведеним контрагентом.

Зазначений акт перевірки був оскаржений позивачем в адміністративному порядку до ДПІ у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Рішенням ДПІ у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 02.06.2015 року №3384/10/20-01-22-14 підтверджено висновки акту перевірки від 15.05.2015 року №262/20-01-22-47/37010685.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 04.06.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 4237420 грн. за основним платежем - 2824947 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1412473,50 грн. (т.2 а. с.29);

- від 04.06.2015 року №, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1088186 грн. (т.2 а. с.30).

Зазначені податкові повідомлення - рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 03.08.2015 року №2352/10/20-40-10-04-14, податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скарга ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" залишено без задоволення.

Рішення Головного управління ДФС у Харківській області оскаржувалось ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" до Державної фіскальної служби України, проте податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарга залишена без задоволення рішенням Державної фіскальної служби України від 24.09.2015 року №20233/6/99-99-10-01-01-25.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи податкові повідомлення-рішення від 04.06.2015 року №, № прийняті Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області в зв»язку з порушенням позивачем, зокрема пп. 192.1.1 п. 192 ст.192 ПК України.

Порушення позивачем пп. 192.1.1 п. 192 ст.192 ПК України, на думку відповідача, сталося в результаті безпідставного коригування податкових зобов'язань при переведенні боргу з поставки цукру-піску до ТОВ «Астарта-Київ» за договорами купівлі-продажу, укладених з ТОВ «Бенефит-Плюс» від 30.05.2012 р. та ТОВ «Вінст Плюс» від 12.04.2012 р. у серпні 2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновками податкового органу про неправомірність коригування позивачем податкових зобов'язань з переведення боргу у серпні 2013 року, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (продавець) та ТОВ «Бенефит - Плюс» (покупець) укладено договір купівлі - продажу від 30.05.2012 року №С-9/12 (т.3 а.с.117-120) разом з додатковими угодами.

Відповідно до пп.1.1 вказаного договору купівлі - продажу, продавець зобов'язується продати у власність (здійснює продаж), а покупець зобов'язується прийняти у власність та сплатити (купити) цукровий - пісок (вироблений з цукрового буряку врожаю 2012р.) в мішках по 50 кг в кожному в кількості 800 тонн, іменований в подальшому товар.

Відповідно до пп.3.1 зазначеного договору, розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100 % передоплати траншами до 01.09.2012р.

Відповідно до п. 1.3 договору строк отримання товару до 15.11.2012 р.

Покупцем - ТОВ «Бенефит - Плюс» на виконання умов договору у червні-вересні 2012 року здійснено попередню оплату ТОВ «АПК Савинська» по договору від 30.05.2012 року №С-9/12 у сумі 2 364 498,00 грн, а позивачем у відповідних періодах збільшено податкові зобов'язання з ПДВ по факту отримання попередньої оплати, та виписано податкові накладні (т.10 а.с.41-52).

Також, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (первісний боржник), ТОВ фірма «Астарта - Київ» (новий боржник) та ТОВ «Бенефит - Плюс» (кредитор) укладено додатковий договір від 28.08.2013 року №2 разом з додатковою угодою (т.3 а..121-123) до договору купівлі - продажу від 30.05.2012 року №С-9/12 про зміну боржника у зобов'язанні (переведення боргу).

Відповідно до п.п.2.1 вказаного додаткового договору, новий боржник стає зобов'язаний здійснити замість первісного боржника наступні обов'язки останнього:

- відвантаження цукрового - піску в кількості 435,5т в мішках по 50 кг по ціні 5420 грн. за тону з урахуванням ПДВ загальною вартістю 2360410 грн.

Також згідно п.2 угоди від 02.09.2013 року (а.с.123 т.3), укладеної до зазначеного додаткового договору, первісний боржник зобов'язується перерахувати на розрахунковий рахунок нового боржника отриману від кредитора за основним договором попередню оплату в сумі 2360148 грн. до 31.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування на розрахунковий рахунок нового боржника (ТОВ «Астарта-Київ») отриманої від кредитора за основним договором попередньої оплати відбулося у грудні 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.15 т.10).

Суми податкових зобов'язань позивача у зв'язку з переведенням боргу за основним договором, укладеним з ТОВ «Бенефит - Плюс» (покупець) від 30.05.2012 року №С-9/12 були відкориговані позивачем у серпні 2013 року.

Також, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (продавець) та ТОВ «Вінст Плюс» (покупець) укладено договір купівлі - продажу від 12.04.2012 року №С-1204/13 (т.3 а.с.219-221) разом з додатковими угодами.

Відповідно до п.п.1.1 вказаного договору купівлі - продажу, продавець зобов'язується продати у власність (здійснює продаж), а покупець зобов'язується прийняти у власність та сплатити (купляє) цукровий - пісок, в мішках по 50 кг в кожному кількістю 200 тонн, іменований в подальшому товар.

Також відповідно до п.п.3.1 зазначеного договору, розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100 % передоплати.

Покупцем - ТОВ «Вінст Плюс» на виконання умов договору у квітні 2013 здійснено попередню оплату ТОВ «АПК Савинська» по договору від 12.04.2012 року №С-1204/13 у сумі 555460 грн, а позивачем у відповідних періодах збільшено податкові зобов'язання з ПДВ по факту отримання попередньої оплати, та виписано податкові накладні, що підтверджується податковими накладними (т.10 а.с. 57-58).

Також, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (первісний боржник), ТОВ фірма «Астарта - Київ» (новий боржник) та ТОВ «Вінст Плюс» (кредитор) укладено додатковий договір від 28.08.2013 року №2 разом з додатковою угодою (т.3 а. 222-224) до договору купівлі - продажу від 12.04.2012 року №С-1204/13 про зміну боржника у зобов'язанні (переведення боргу).

Відповідно до п.п.2.1 вказаного додаткового договору, новий боржник стає зобов'язаний здійснити замість первісного боржника наступні обов'язки останнього: відвантаження цукрового - піску в кількості 102,5 т в мішках по 50 кг по ціні 5420 грн. за тону з урахуванням ПДВ загальною вартістю 555550 грн.

Також, згідно п.2 угоди від 02.09.2013 року (а.с.224 т.3), укладеної до зазначеного додаткового договору, первісний боржник зобов'язується перерахувати на розрахунковий рахунок нового боржника отриману від кредитора за основним договором попередню оплату в сумі 555460 грн. до 31.12.2014 р..

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування на розрахунковий рахунок нового боржника (ТОВ «Астарта-Київ») отриманої від кредитора за основним договором попередньої оплати відбулося у грудні 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.14 т.10).

Суми податкових зобов'язань позивача у зв'язку з переведенням боргу за основним договором, укладеним з ТОВ «Вінст Плюс» (покупець) від 12.04.2012 року №С-1204/13 були відкориговані позивачем у серпні 2013 року.

Відповідно до положень п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.п.192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

З аналізу приписів п.192.1 ст. 192 ПК України випливає, що у платника податку виникає право на коригування податкових зобов'язань лише у разі зміни суми компенсації вже поставленого товару контрагенту, або при поверненні постачальником товару суми попередньої оплати товарів/послуг.

Враховуючи, що постачання товару позивачем у серпні 2013 року не відбулося, а повернення постачальником суми попередньої оплати товару до нового боржника ТОВ «Астарта-Київ» відбулося лише у грудні 2014 року, то колегія суддів приходить до висновку, що у позивача були відсутні підстави для проведення коригування податкових зобов'язань за договорами від 30.05.2012 року №С-9/12 та від 12.04.2012 року №С-1204/13 у серпні 2013 року.

Проте, відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПКУ.

Згідно з підпунктом "а" пункту 187.1 статті 187 Кодексу дата надходження авансового платежу є датою виникнення у продавця товарів/послуг податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

У разі якщо після надходження авансового платежу операція з постачання товарів фактично не відбувається та раніше перераховані кошти повертаються постачальником, то об'єкт оподаткування податком на додану вартість у постачальника-виконавця за такою операцією відсутній.

Враховуючи, що на час проведення перевірки та складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у позивача був відсутній обов'язок з поставки товару, а попередня оплата позивачем була повернута, то у позивача відсутній обов'язок зі сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, оскільки на час проведення перевірки був відсутній об'єкт оподаткування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність визначення позивачу оскаржуваними податковими-повідомленнями рішеннями податкових зобов'язань за порушення п. 192 ст.192 ПК України.

Також, як вбачається з матеріалів справи податкові повідомлення-рішення від 04.06.2015 року №000035220, № прийняті Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області в зв'язку з порушенням позивачем вимог п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Порушення позивачем п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, на думку відповідача, сталося в результаті в результаті безпідставного включення ТОВ Агропромислова компанія Савинська" до складу податкового кредиту податкових накладних: від ТОВ фірма «Астарта - Київ» від 28.02.2013р. №973, №967, №975, №974, №977, №976, №979, №978, №980 - всього на загальну суму 1278163,91 грн.; від ТОВ «Атоман Авто» від 02.10.2013р. №1, від 10.10.2013р. №2, від 15.10.2013р. №6, від 25.10.2013р. №11, від 31.10.2013р. №18, від 11.11.2013р. №3, від 20.11.2013р. №7, від 22.09.2014р. №10, від 24.09.2014р. №12, від 30.09.2014р. №15, від 10.10.2014р. №4, від 20.10.2014р.№14, від 31.10.2014р. №21, від 03.11.2014р. №1, від 06.11.2014р. №5 - всього на загальну суму 2148990,64 ПДВ при відсутності реального вчинення господарських операцій з вищенаведеними контрагентами, завищено податковий кредит в сього на суму 3424155 грн., в т.ч. за лютий 2013р. на суму 986415 грн., за березень 2013 р. -211535 грн., за квітень 2013р. - 80214 грн., за листопад 2013р. - 100000 грн., за березень 2014р. - 326689 грн., за травень 2014р. - 354422 грн., за червень 2014р. - 284237 грн., за вересень 2014р. - 66667 грн., за жовтень 2014р. - 719278 грн., за листопад 2014р. - 297697 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками податкового органу, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг;

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (покупець) та ТОВ «Астарта - Київ» (постачальник) укладено договір поставки від 01.02.2013 року №3/0213/38 (т.4 а.с.14-17).

Відповідно до пп. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити покупцю товар в асортименті та кількості, по узгодженій ціні та на умовах поставки, вказаних у цьому договорі та відповідних рахунках на оплату, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах цього договору.

В підтвердження фактичного виконання сторонами умов вказаного договору ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" надано видаткові накладні, виписки банку, платіжні доручення, податкові накладні.

На підтвердження оприбуткування придбаного товару - цементу позивачем до матеріалів справи надано картки рахунку, оборотно - сальдові відомості по рахунку.

На підтвердження реальності поставки товару ТОВ «Астарта - Київ» позивачем надано договір зберігання від 28.02.2013 року №28/02/2013 (т.4 а.с.48-51), який укладений між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (поклажодавець) та ТОВ «Фієста» (зберігач).

Як передбачено умовами вказаного договору зберігання, зберігання придбаного товару - цементу у ТОВ «Астарта - Київ», ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" передає, а зберігач ТОВ «Фієста» приймає на зберігання вказаний товар, що підтверджується актами приймання - передачі майна по вказаному договору зберігання (т.4 а.с.52-53).

Місцем зберігання майна за договором зберігання від 28.02.2013 року № 28/02/2013 є Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Залізнична, 158в.

Як вбачається з матеріалів справи, придбання цементу було направлено для використання у власній господарській діяльності для подальшої реалізації, а саме: ТОВ «ВЕЛЛЕС», що підтверджується договором купівлі - продажу від 11.12.2013 року №11/1213/01 разом з додатковою угодою, видатковими накладними, податковими накладними (т. 4 а.с.54-66).

Таким чином, позивачем частково реалізовано придбаний товар - цемент.

Отже, надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій з постачання ТОВ «Астарта - Київ» цементу.

Інша частина в кількості 5086,516 кг цементу була втрачена, що підтверджується інвентаризаційним описом, актом списання товарів (т.4 а.с.68-70).

Протоколом № 2 від 30.05.2014 року Зборів постійної інвентаризаційної комісії ТОВ «АПК Савинська» встановлено факт відсутності цементу за адресою Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Залізнична, 158в (а.с.67).

Згідно письмових пояснень позивача, позивачем втрачену кількість цементу у розмірі 5086, 516 кг відображено у складі податкових зобов'язань у розмірі 698541,09 грн, що підтверджується розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с.236-237 т.46) та бухгалтерською довідкою за травень 2014 року.

Таким чином, позивачем самостійно збільшено свої податкові зобов'язання з ПДВ на втрачену частину цементу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит за спірними господарськими операціями з придбання цементу у ТОВ «Астарта - Київ» у сумі 1278164 грн.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірного віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 214890,64 грн. по господарським операціям з ТОВ «Атаман Авто», виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (замовник) та ТОВ «АТАМАН АВТО» (виконавець) укладено декілька договорів про надання послуг з перевезення вантажів (цукрового буряку):

- від 05.09.2013 року №05092013/1 (т.4 а.с.71-77) разом з додатковою угодою (т.4 а.с. 78-83).

Відповідно до п.п.1.1 зазначеного договору про надання послуг з перевезення вантажів, відповідно до умов цього договору виконавець зобов'язується доставляти автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж до пункту призначення та видавати його особі. Яка має право на одержання вантажу. Замовник зобов'язується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату;

- від 24.07.2014 року №24072014 (т.4 а.с.161-169) разом з додатковою угодою (т.4 а.с. 170-172). Відповідно до п.п.1.1 зазначеного договору про надання послуг з перевезення вантажів, відповідно до умов цього договору виконавець зобов'язується доставляти автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж до пункту призначення та видавати його особі. Яка має право на одержання вантажу. Замовник зобов'язується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату.

На підтвердження виконання наданих послуг по перевезенню цукрового буряку позивачем до матеріалів справи надано заявки на перевезення вантажів автотранспортом, акти виконаних робіт, податкові накладні, виписки банку, товарно-транспортні накладні.

Також, між ТОВ "Агропромислова компанія Савинська" (замовник) та ТОВ «АТАМАН АВТО» (виконавець) укладено договір на перевезення каміння вапнякового від 24.10.2014 року №90/10 (т.5 а.с.26-30).

Відповідно до п.п.1.1 зазначеного договору про надання послуг з перевезення вантажів, відповідно до умов цього договору виконавець зобов'язується доставляти автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж до пункту призначення та видавати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобов'язується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату.

На підтвердження виконання наданих послуг по перевезенню каміння вапнякового позивачем до матеріалів справи надано заявку на перевезення вантажів автотранспортом, акт виконаних робіт, податкову накладну, виписки по рахунку, платіжні доручення, лист повідомлення про призначення платежу, витяг з вагового журналу для реєстрації зважування на автомобільних вагах, товарно-транспортні накладні.

З матеріалів справи встановлено, що придбання послуг перевезення було направлено для використання у власній господарській діяльності для перевезення сировини, а також для отримання послуг з переробки цукрового буряку для виробництва цукрового - піску, що підтверджується договорами поставки разом з додатковими угодами, якими обумовлено поставку каміння вапнякового, а також цукрового буряку, договорами про надання послуг з переробки цукрового буряку, видатковими накладними, податковими накладними, актами здачі - приймання наданих послуг, виписками по рахунку, платіжними дорученнями (т. 5 а.с.38-39,88-246, т.6 а.с.1-250, т.7 а.с.1-145, т.9 а.с.129-130).

Крім того, позивачем на підтвердження відсутності технічної можливості для самостійного перевезення придбаної сировини для виробництва цукрового - піску до матеріалів справи надано перелік транспортних засобів, що знаходяться на балансі підприємства, відповідні свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (т.8 а.с. 37-42, 107-111).

Посилання податкового органу на не підтвердження позивачем отримання від ТОВ «Атаман Авто» послуг з перевезення, оскільки автомобілі, що зазначені у ТТН, ТОВ «Атаман Авто» не належать колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки для позивача визначальним є отримання вказаних послуг не залежно від того кому належать транспортні засоби, якими перевозився товар, а контрагент позивача міг укласти як договори оренди з власниками таких транспортних засобів, так і з іншими контрагентами по наданню транспортних засобів для перевезення товару позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по господарським операціям з ТОВ «Атаман Авто».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016 року відстрочено Державній податковій інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 року по справі № 820/10721/15 до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі та відкрито апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2015 року №, №, які прийняті Державною податковою інспекцією у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області про нарахування податку на додану вартість у розмірі та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 5325606.5 грн.

Реалізація таких рішень податкового органу може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України"), вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Тобто, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача -суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

При цьому, майновими вимогами є будь-які вимоги суб'єктів права, що пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

Отже, предмет даної справи носить майновий характер.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позов поданий у жовтні 2015 року.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання юридичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Ціна позову у справі складає 5325606.5 грн.

1.5 відсотка ціни позову дорівнює 79884.10 грн.

При поданні апеляційної скарги апелянту необхідно було сплатити 87872,50 (79884.10 грн.*110%).

Оскільки, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року прийнято рішення про залишення без змін постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 р., то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області судового збору у розмірі 87872,50 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016р. по справі № 820/10721/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Муканова, 63,Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64200) судовий збір у розмірі 87872 (вісімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 50 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2016 р.