Справа № 823/288/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року справа № 823/288/16

12 год. 10 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - Люльки О.А. (згідно з довіреністю),

представника відповідача - Білоуса В.Ю. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕАГРО" до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕАГРО" (далі - позивач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) від 21.12.2015 № та №.

Позов мотивовано тим, що податковий орган за результатами перевірки необгрунтовано дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту та від'ємного значення податку на додану вартість (далі - ПДВ) при відображенні господарських операцій з ПП "Торг-Буд 2008" та безпідставно не взяв до уваги наявні документи бухгалтерського обліку і податкової звітності, якими підтверджується їх реальність.

Відповідач проти задоволення позову заперечував на тій підставі, що оскаржувані рішення прийняті у зв'язку з виявленою неможливістю вчинення господарських операцій з ПП "Торг-Буд 2008" з урахуванням відсутності у позивача належним чином оформлених документів бухгалтерського обліку, які би підтверджували реальність виконання господарських операцій.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕАГРО" зареєстроване як юридична особа з 17.05.2011 ().

Суд встановив, що відповідно до наказів від 20.10.2015 №1211 та 27.11.2015 №1230 на підставі направлення від 21.10.2015 №402/23-01-22-02 службова особа відповідача здійснила документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства під час здійснення операцій з ПП "Торг-Буд 2008" за квітень та червень 2015 року.

В акті податкової перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог п.44.6. ст.44, п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (далі - ПК України), в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, за квітень 2015 року на суму 150348,00грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за червень 2015 року на 20305,00грн.

На підставі акту відповідач прийняв оскаржувані ППР від 26.10.2015:

№ про збільшення розміру грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 225522,00грн. (150348,00 грн. - основний платіж та 75174,00грн. - штрафна (фінансова) санкція);

№ про зменшення розміру від'ємного значення ПДВ за червень 2015 року на суму 20305,00грн.

Ст.200 ПК України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. П.200.1 цієї статті передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. П.200.1 цієї статті передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Для вирішення спору суд врахував, що згідно з даними податкової звітності позивач задекларував за квітень 2015 року зобов'язання з ПДВ в сумі 7708798,00грн., податковий кредит - 7123882,00грн. та з урахуванням від'ємного значення ПДВ попередніх звітних періодів до сплати в бюджет - 271560,00грн. За червень 2015 року позивач задекларував від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на суму 642592,00грн. Суми оспорюваних донарахувань відповідають сумі податкового кредиту, задекларованого позивачем у вказані періоди за рахунок правочинів з ПП "Торг-Буд 2008".

Суд з'ясував, що основна сума зобов'язання в ППР № розрахована з огляду на зняття відповідачем задекларованого податкового кредиту від ПП "Торг-Буд 2008" на суму 150348,00грн. в уточнюючій декларації позивача з ПДВ за квітень 2015 року від 19.06.2015. Також застосовано 50% штрафу на вказану суму із-за повторності вчинюваного порушення. Прийняття ППР № пов'язане з невизнанням задекларованого за червень 2015 року в уточнюючому розрахунку з ПДВ від 31.07.2015 податкового кредиту від вказаного контрагента у сумі 20305,00грн.

Зняття зазначеного податкового кредиту пов'язане з висновком відповідача про безтоварність правочинів позивача зі вказаним підприємством. В акті перевірки висновки мотивовані відсутністю у даних актів здачі-прийняття робіт інформації про суть та об'єм наданих послуг, інформації про те, яким чином вони виконувались; наявністю в позивача достатньої кількості персоналу для самостійного надання послуг, які замовлені в ПП "Торг-Буд 2008"; у товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) перевізником зазначено інші підприємства, в окремих ТТН не зазначено назву автомобільного перевізника.

Перевіряючи достовірність зазначених даних та надаючи оцінку вимогам закону суд керувався вимогами розділу V ПК України, який визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Об'єктом оподаткування ПДВ відповідно до підп. "а" п.185.1 ст.185 ПК України є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту.

У разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг відповідно до підп. "а" п.198.1 ст.198 ПК України виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 198.3, 198.6 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит та зменшення оподатковуваного доходу на суму валових витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними). При цьому, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Суд встановив, що сума податкового кредиту, взятого позивачем за правочинами з ПП "Торг-Буд 2008", підтвержується податковими накладними (далі - ПН), оформленими в суворій відповідності з вимогами ПК України. До їх оформлення відповідач зауважень не мав і суд порушень порядку складання не встановив.

На підтвердження реального надання послуг, вартість яких відображена в ПН, позивач надав оформлені відповідно до законодавства акти виконаних робіт, які виписані до таких договорів.

01.04.2015 позивач (замовник) уклав з ПП "Торг-Буд 2008" (агент) договір №1 (том 1 а.с.31), умовами якого передбачено здійснення за рахунок замовника пошуку потенційних покупців мінеральних добрив для забезпечення їх реалізації.

На підтвердження формування витрат за цим договором у позивача наявні належним чином оформлені та скріплені печатками сторін договору акти виконаних робіт (надання послуг) від 30.04.2015 №№1-14 на загальну суму 819290,66грн. (у т.ч. ПДВ - 136548,44грн.) (том 1 а.с.32-45), від 30.06.2015 №№27-29 на загальну суму 121827,60грн. (у т.ч. ПДВ - 20304,61грн.) (том 1 а.с.46-49), а також звіти контрагента щодо залучених покупців (том 1 а.с.32-49 на звороті). До них виписані та задекларовані ПН: від 30.04.2015 №№1-14 на загальну суму 819290,66грн. (у т.ч. ПДВ - 136548,44грн.) та від 30.06.2015 №№5-7 на загальну суму 121827,60грн. (у т.ч. ПДВ - 20304,61грн.). Укладання догорів на продаж позивачем мінеральних добрив підприємствам, зазначеним в актах та звітах ПП "Торг-Буд 2008", підтверджується видатковими накладними (том 2).

Крім того, 01.04.2015 позивач (замовник) уклав з ПП "Торг-Буд 2008" (виконавець) договір №2 (том 1 а.с.50), умовами якого передбачено є надання послуг з транспортування мінеральних добрив.

На підтвердження формування витрат за цим договором у позивача наявні належним чином оформлені та скріплені печатками акти виконаних робіт від 30.04.2015 №№15-24 на загальну суму 82800,00грн. (у т.ч. ПДВ - 13800,01грн.) (том 1 а.с.51-60), до яких виписані та включені у вищевказаний період у податкову звітність з ПДВ ПН: від 30.04.2015 №№15-24 на загальну суму 82800,00грн. (у т.ч. ПДВ - 13800,01грн.) (том 1 а.с.104-112) До зазначених актів позивач надав ТТН, що відповідають датам поставок за актами робіт (послуг).

Відповідно до п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання ПН надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Підп.184.1 ст.184 ПК України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

На момент здійснення господарських операцій ПП "Торг-Буд 2008" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, мало підтверджене місце реєстрації та зареєстроване платником ПДВ. Одним із видів діяльності ПП "Торг-Буд 2008" є «вантажний автомобільний транспорт».

Згідно з п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

ПН позивача виписані ПП "Торг-Буд 2008" з дотриманням вищевказаного правила "першої події", а суми ПДВ у тому ж періоді повністю задекларовані контрагентом як податкові зобов'язання.

Оплата послуг здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується даними платіжних доручень з відмітками банку про оплату (том 1 а.с.77-82). Отже позивач довів зміну майнового стану, пов'язану з вищевказаними правочинами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон України № 996-XIV) первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Суд врахував ст.9 Закону України №996, згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обов'язковими реквізитами первинних документів відповідно до п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно з пунктами 2.15-2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні бухгалтерські документи на операції, що суперечать законодавчим актам.

Під час дослідження актів про надані послуги з пошуку потенційних покупців мінеральних добрив суд встановив наявність в них: дати правочинів; місця надання; назви підприємств, які здійснюють продаж мінеральних добрив; інформацію про мінеральні добрива, які продаються цими підприємствами; вартість послуги. Зокрема, в звітах про залучення покупців, що є додатками до договору, розкрито суть послуги, що надавалася за відповідним актом. Так, у них зазначено: дату продажу та найменування, ціну товару та підприємств покупців мінеральних добрив (ТОВ "Арт-Бізнес Плюс", ФОП Хлівицький В.М., ПРАТ "Рівнянське", ФГ "Павільон Флори", ПП "МІГ І С", ТОВ "ПОНОМАР", ПАТ "Лебединський насіннєвий завод", ФГ "Авангард", ТОВ фірма "Агроресурси", ТОВ "Агрохім 2001", ТОВ "Хімпром ЛТД", ТОВ "Агро Нова Нива", ТОВ "Щедра Нива", ТОВ "Імпульс", ПП "Компанія Агротрейд", ТОВ "Дніпроагро", "НААН Інститут Картоплярства", ПП "Агро-Дар Вознесенськ". ТОВ "Деметра-6", ПП "Велес", ФГ "Оазис", ТОВ "Стан", СТОВ "Агроко", ПСП "Зоряни", ПП "Агропостач 2008", "Хімпром ЛТД", ТОВ "Степова Марія", ТОВ "ГОЛЛАНДСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ", ПП "Промнафтохімкомплект", ФГ "АСК", ПРАТ "Шполатехагро", СТОВ "Іскренне", СТОВ "Урожай", СТОВ "Вереміївка", ФГ "Ляшенко-Ю", ТОВ "Жемчужина Агро", ТОВ "Неоальянс"); вартість агентської послуги пропорційно кількості проданого товару та суму агентської винагороди.

Акти виконаних робіт щодо надання транспортних послуг містять дані про: маршрут поставок (Черкаси-Яснозір'я, Черкаси-с.Новосілля Миколаївської області, Черкаси-с.Лузанівка Кам'янського району, Черкаси-с.Поділля Київської обл., Черкаси-с.Мельники Чорнобаївського району, Черкаси-Дніпропетровськ, Черкаси-смт.Роздори Дніпропетровської обл., Черкаси-с.Береза Сумської обл., Черкаси-с.Кірове Кіровградської обл.,); ПІБ водіїв; кількість та наймнування товару, що перевозився; номерні знаки автомобілів та причепів, якими здійснювалось перевезення мінеральних добрив; печатки і підписи сторін.

Отже, наведені первинні бухгалтерські документи у повному обсязі відображають суть та обсяг господарських операцій та відповідають вимогам вищевказаних норм Закону України №996.

Посилання відповідача на наявність достатнього персоналу в позивача для самостійного здійснення пошуку клієнтів суд вважає необгрунтованими для висновків про безтоварність операцій з огляду на встановлений п.4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України принцип свободи підприємницької діяльності, що не заборонена законом.

Інформаційні послуги не є забороненим видом діяльності. Крім того, з визначення договору про надання послуг у ст.901 ЦК України вбачається його особливість - послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Сторони не заперечували, що надані контрагентом позивачу в переліку підприємства займаються продажем мінеральних добрив. Використання цієї інформації в господарській діяльності позивача підтверджується видатковими накладними про купівлю-продаж такого виду товару, підписаними між позивачем і зазначеними підприємствами, копії яких надано до матеріалів судової справи.

Перевезення мінеральних добрив підтверджується наданими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними (том 1 а.с.61-76). Виявлені відповідачем упущення в їх оформлені знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів. Однак вони не є первинними бухгалтерськими документами, на підставі яких формуються витрати підприємства у правовідносинах з надання послуг.

Вищий адміністративний суд України в роз'ясненні від 02.06.2011 №742/11/13-11 звертав увагу, що такі недоліки не надають підстав податковому органу під час здійснення перевірки не враховувати наявні документи, що підтверджують формування витрат та взяття податкового кредиту, а також для висновків про безтоварність господарських операцій за вищевказаними актами прийняття робіт, які містять всі необхідні реквізити, достатні для підтвердження факту та змісту господарських операцій.

Замовлені послуги відповідають основним видам діяльності позивача, а отже пдітверджено їх використання у власній господарській діяльності.

Станом на час судового вирішення спору відсутні вироки та кримінальні провадження щодо вищевказаних обставин. Тому суд дійшов висновку про відсутність сукупності достатніх обставин вважати, що господарські операції позивача з ПП "Торг-Буд 2008", на підставі яких він включив суми коштів у податковий кредит у квітні та червні 2015 року, не мали реального характеру. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження фактів виписування ПН з метою надання/отримання податкової вигоди.

Суд керувався абз.2 ст.19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваних ППР, а висновки акту перевірки не підкріплені жодними доказами та носять характер суб'єктивних припущень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність донарахувань основних зобов'язань за оскаржуваними ППР. Оскільки суд не встановив порушень позивачем вимог податкового законодавства в частині формування податкового кредиту із заначеним контрагентом у вказаному періоді, застосування відповідачем до нього штрафних санкцій є неправомірним.

Тому суд вирішив задовольнити повністю заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Врахувавши обґрунтованість позовних вимог та норми ст.94 КАС України, суд дійшов висновку повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3687,41грн.

Керуючись ст.ст.2, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕАГРО" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.12.2015 № та №.

2. Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕАГРО" () судовий збір за подання цього позову в сумі 3687,41грн. (три тисячі шістсот вісімдесят сім гривень 41 коп.) відповідно до платіжного доручення від 23.03.2016 №1215.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 26.04.2016