Справа № 808/1087/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року (16 год. 15 хв.)Справа № 808/1087/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.02.2015 №.

Позивач посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акту позапланової документальної невиїзної перевірки Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 28.01.2015 №246/08-27-17-02-20-, яким встановлено, що позивачем не подано податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та не задекларовано дохід як додаткове благо від анулювання боргу в розмірі 133087,49 грн., в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 28164,34 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір. Станом на 2013 рік у позивача існувала кредитна заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом та пенею (штрафами) за прострочення сплати кредитних платежів. Банком в односторонньому порядку без укладання будь-яких договорів було прийнято рішення про анулювання (прощення) заборгованості, у зв'язку з повним погашенням позивачем простроченої заборгованості. АТ «Райффайзен Банк Аваль» у 2013 році анулював пеню у розмірі 133087,49 грн. Відтак, на думку позивача, анульована (прощена) банком пеня в розмірі 133087,49 грн., нарахована АТ «Райффайзен Банк Аваль» за вищевказаними кредитними договорами, не є доходом, отриманим як додаткове благо, у зв'язку з чим вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 04.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та призначено справу до судового розгляду.

Позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання з'явився представник відповідача Михайлюченко В.М. Матеріали справи містять письмові заперечення від 25.04.2016 вх. №13266, в яких, зокрема, зазначено про те, що актом перевірки від 28.01.2015 №246/08-27-17-02-20- про результати позапланової документальної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів громадянином ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 встановлено, що позивач не подав декларацію про майновий стан та доходи громадян за 2013 рік, не відобразив дохід, отриманий від АТ «Райффайзен Банк Аваль», а також самостійно не розрахував та не сплатив до бюджету податок з отриманого доходу. Зазначає, що згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів встановлено, що громадянином ОСОБА_1 у 2013 році отримано дохід у сумі 133087, 49 грн. від АТ «Райффайзен Банк Аваль» за ознакою доходу 126 - «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу). Також з метою уточнення відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів під час доперевірочного аналізу ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя направлено запит про надання інформації від 15.07.2014 №4059/7/08-27-1701 до АТ «Райффайзен Банк Аваль». Листом від 15.10.2014 №04-2-0/2404 АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило, що в третьому кварталі 2013 року громадянинку ОСОБА_1 банком було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом у сумі 133087,49 грн. Зазначене прощення здійснювалось з повідомленням боржника про таке анулювання. У зв'язку з цим, вважає, що позивачем безпідставно не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік та не задекларовано дохід, отриманий як додаткове благо, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік у сумі 22395,47 грн. У зв'язку із цим, відповідач вважає, що податкове-повідомлення рішення від 10.02.2015 № винесене контролюючим органом відповідно та у межах чинного законодавства.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. 20 квітня 2016 року надав копії документів, витребуваних ухвалою суду від 04 квітня 2016 року.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 25 лютого 2011 року між ОСОБА_1 (позичальник) та АТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) був укладений кредитний договір №С-08-0000-134/23-1.

09 липня 2013 року позивач направив на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» заяву, в якій просив здійснити йому прощення розрахованого розміру пені за кредитним договором №С-08-0000-134/23-1 від 25.02.2011 (номер кредитного рахунку 8) в розмірі 133087,49 грн. у зв'язку з повним погашенням простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 38701,38 грн.

Так, згідно з листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» №Р4-В77/31-380 від 09.07.2012013, надісланим на адресу позивача, останньому було анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 133087,49 грн. за кредитним договором №С-08-0000-134/23-1 від 25 лютого 2011 року. Також у вказаному листі АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомлено позивача про те, що вказана сума анульованого боргового зобов'язання буде включена АТ «Райффайзен Банк Аваль» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь позивача як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому боргове зобов'язання було анульовано.

Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів громадянином ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №246/08-27-17-02-20- (далі іменується - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168.1 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 22395,47 грн., а також порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового Кодексу України, в результаті чого фізичною особою не надано до ДПІ у Комунарсьому районі податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік по строку 01.05.2014.

На підставі акту перевірки контролюючим органом 10.02.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 28164,34 грн., у тому числі: за основним платежем - 22395,47 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 5768,87 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі іменується - ПК України).

Відповідно до пункту 79.1. статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 ПК України).

У відповідності до пункту 78.4 статті 78 ПК України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Суд зазначає, що дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків. Отже, виключно результат реалізації повноваження податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення контролюючого органу.

Встановлено, що перевірка позивача фактично проведена, її результати оформлені у вигляді Акту перевірки та, як наслідок, винесено податкове повідомлення-рішення.

Отже, оцінці підлягає правомірність нарахування суми грошового зобов'язання.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України обёєктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (підпункт 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

В силу абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, серед іншого, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, абзац «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України викладено у наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу, та яка виключена Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, що набрав чинності 01.01.2015 року) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу, в силу підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Суд вважає за необхідне зазначити, що відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема, нормами Цивільного кодексу України. При цьому, нарахування пені є лише одним із засобів забезпечення виконання зобов'язання перед банком.

Факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача на суму 133087,49 грн. включає в себе лише пеню, відповідачем не заперечується та підтверджується листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» №Р4-В77/31-380 від 04.07.2013.

Слід вказати, що відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Тобто, отриманий дохід повинен бути реальним і таким, що можливо використати при реалізації прав, свобод та обов'язків.

Прощена позивачу пеня не є його доходом, відповідно і додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (в тому числі пеня) ним не отримується. Стягнення пені, нарахованої боржнику за неналежне виконання ним зобов'язань за кредитним договором, є правом банку, який може і не стягувати такої. Прощена кредитором сума пені не змінює свого призначення як способу забезпечення виконання зобов'язання і не може вважатись додатковим благом для боржника, поза як не впливає на його майновий стан.

Оскільки пеня нараховується банком за прострочення виконання зобов'язань з повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, її списання (прощення) АТ «Райффайзен Банк Аваль» за його самостійним рішенням не є доходом платника податків, одержаним як додаткове благо, у розумінні підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, і як наслідок не є об'єктом оподаткування згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Слід вказати, що в новій редакції абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України законодавець уточнив, що оподаткуванню підлягає лише основна сума боргу.

Таким чином, дії позивача щодо невключення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 133087,49 грн. по нарахованій пені за користування кредитом суд оцінює як такі, що відповідають положенням Податкового кодексу України, чинним на момент прощення (анулювання) цієї пені. Натомість, прийняте на основі Акту перевірки податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2015 не відповідає критеріям, визначеним частиною третьою статті 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 10.02.2015 №.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко