Справа № 808/1182/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року 13год.29хв.Справа № 808/1182/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Кравченко Г.М.,

відповідача: представник Стрілець А.А., Кондратенко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Транспортник"

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування наказу від 04.04.2016р. №362,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Транспортник" (далі - позивач, ТОВ АТП "Транспортник") звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці в Запорізькій області Державної служби України з питань праці (далі - відповідач, ГУ Держпраці в Запорізькій області), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 04.04.2016 № 362.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позапланова перевірка відповідачем може проводитися лише за наявності підстав, визначених ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", серед яких відсутня підстава для проведення позапланової перевірки за зверненням юридичної особи. Крім того, ПрАТ "АТП "Транспортник", на проведення перевірки якого видано наказ, припинено як юридична особа. Представник позивача в судовому засіданні також вказала, що на дату розгляду справи по суті позивач не отримував будь-яких актів, рішень тощо, прийнятих за результатами проведеної перевірки. За наведених підстав представник позивача просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що до відповідача надійшло звернення від Запорізької обласної державної адміністрації щодо проведення перевірок стану дотримання пасажирськими автоперевізниками законодавства про працю. Відповідачем отримано згоду Державної служби України з питань праці на проведення позапланової перевірки у ПрАТ "АТП "Транспортник". На підставі вказаних документів відповідачем видано наказ № 362 від 04.04.2016 про проведення перевірки позивача. В наказі та направленн" на перевірку було допущено описку в написанні найменування юридичної особи, яка перевіряється. Однак, зважаючи, що позивач є правонаступником ПрАТ "АТП "Транспортник", в наказі та направленні було виправлено найменування юридичної особи. Також представники відповідача вказали, що відповідно до оскаржуваного наказу проведення перевірки можливе було лише в період з 04.04.2016 по 15.04.2016. У вказаний період перевірка не проведена, акт перевірки не складно, будь-які рішення за результатами перевірки відповідач не приймав. За наведених підстав представники відповідача просять у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, зазначає таке.

На адресу відповідача надійшло звернення від Запорізької обласної державної адміністрації від 14.03.2016 № 08-22/0766 про проведення перевірок стану дотримання пасажирськими автоперевізниками законодавства про працю (а.с.38).

Відповідач звернувся до Державної служби України з питань праці з листом про надання згоди на здійснення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство "Транспортник" (а.с.39-40).

Листом від 21.03.2016 Державна служба України з питань праці надала згоду відповідачу на проведення перевірки ПрАТ "АТП "Транспортник" (а.с.42).

За таких обставин відповідачем видано наказ № 362 від 04.04.2016 "Про проведення позапланової перевірки" (а.с.43), відповідно до якого начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 наказано забезпечити організацію проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Транспортник" з питань, викладених у зверненні Запорізької обласної державної адміністрації від 14.03.2016 № 240766 в термін з 04.04.2016 по 15.04.2016.

На підставі вказаного наказу було видано направлення на перевірку (а.с.7, 44). В направленні, копія якого вручена позивачу, вказано найменування юридичної особи ПрАТ "АТП "Транспортник" (а.с.7), а в направленні, копія якого надана відповідачем до матеріалів справи, найменування юридичної особи вказано як ТОВ "АТП "Транспортник" (а.с.44).

Працівник відповідача виходила на підприємство для проведення перевірки, однак перевіряючого до перевірки допущено не було, повідомлено, що засновники прийняли рішення інспектора до перевірки не допускати і перевірку оскаржити (а.с.45).

Позивач, не погоджуючись з наказом відповідача № 362 від 04.04.2016, оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З оскаржуваного наказу № 362 від 04.04.2016 видно, що термін проведення перевірки за цим наказом має часові межі: з 04.04.2016 по 15.04.2016.

Тобто, наказ № 362 від 04.04.2016 вичерпав свою дію в часі. Станом на дату розгляду справи по суті наказ не було реалізовано, перевірка не проведена, будь-яких рішень, які б впливали на права позивача, відповідачем не прийнято.

За змістом ч. 1 ст. 2 ст.3 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що предметом судового оскарження може бути виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (а саме - рішення контролюючого органу, припис, постанова про накладення штрафних санкцій, тощо), а не процес реалізації його повноважень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що невід'ємною складовою права на судовий захист є його ефективність. Конституційний Суд України у своєму рішенні №3-рп/2003 від 30.01.2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист та звертаючись до суду, позивач має вказувати у позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний законом інтерес та зазначати спосіб його захисту.

Вирішуючи спір по суті, суд зобов'язаний не тільки надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, чи забезпечить такий спосіб захисту ефективне відновлення порушеного права позивача.

Не тільки відсутність порушеного права, але й невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.

Суд наголошує, що звичайна констатація факту протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень не може вважатися належним способом захисту права особи, адже з констатацією такого факту не пов'язуються жодні правові наслідки оспорюваних рішення, дії чи бездіяльності.

Таким чином, оскільки наказ від 04.04.2016 № 362 на момент розгляду справи в суді вичерпав свою дію в часі, перевірка не проведена, будь-яких рішень, які б впливали на права позивача, відповідачем не прийнято, і позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що видання відповідачем наказу № 362 від 04.04.2016 призвело до порушення прав та інтересів позивача, а тому задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 362 від 04.04.2016 не може мати юридичних наслідків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 04.04.2016 № 362.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька