Справа № 366/949/16-а
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №366/949/16-а
Провадження № 2-а/366/15/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року, 09 год. 00 хв. смт.Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

05 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 04 жовтня 2015 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (далі УПФУ у Іванківському районі) де отримувала пенсію по віку, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також станом на 01 квітня 2015 року працювала на посаді, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» відноситься до державної служби.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по віку позивачу було призупинено з 01.04.2015 року.

Оскільки до 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, в березні 2016 року позивач звернулася до УПФУ у Іванківському районі з заявою про поновлення виплати пенсії по віку, призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак УПФУ у Іванківському районі у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 було відмовлено, з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення.

Таку відмову відповідача, позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надіслав заперечення проти позову, відповідно до якого просить відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає що, не відновлюючи виплату пенсії позивачу, діяв правомірно.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФУ у Іванківському районі, як отримувач пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по віку позивачу призупинено, починаючи з 01.04.2015 року.

22 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ у Іванківському районі з заявою про поновлення раніше призначеної пенсії по віку, на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, але листом від 29.09.2016 року № 1630/06-02 ОСОБА_1 було відмовлено в цьому з тих підстав, що вона працює на посаді державного службовця тому підстав для поновлення виплати пенсії немає.

Так, в силу ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі Закон № 213-VIII від 02.03.2015 року), пп. 2 п.12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", «Про прокуратуру", «;Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

В той же час, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

За змістом цієї правової норми, яка чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

В звязку з чим, необхідно констатувати, що вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працював позивач, не дає права на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати йому пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з 01.06.2015 року виплата пенсії по віку, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, а УПФУ у Іванківському районі необґрунтовано відмовлено в цьому.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.08.2015 року у справі № К/800/38456/15.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст. 94 КАС України, які відповідно, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 22, 46 Конституції України, пп. 2 п. 12 розділу 1, п.п. 2, 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 69-71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 244-2 , 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 04 жовтня 2015 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (Код ).

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.А. Корчков