Справа № 808/215/16
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року (11 год. 15 хв.)Справа № 808/215/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

за участі секретаря судового засідання А.В. Фесик,

за участі представників сторін

від позивача: Міхова Ю.О.,

Лісовська О.С.,

від відповідача: Сергієнко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп»

до: Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» (далі позивач, ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача форми «Р»:

- від 24.12.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму в розмірі 56 978,50 грн.;

- від 24.12.2015 № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму в розмірі 27 155,00 грн.;

- від 24.12.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму в розмірі 26 088,75 грн.;

- від 24.12.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму в розмірі 9 481,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач правомірно при визначенні сум податкового зобов'язання з акцизного податку оподатковує лише операції з реалізації підакцизних товарів за місцем реалізації (торгівельна точка) кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, а реалізацію юридичним особам та фізичним особам-підприємцям цих товарів за відомостями та талонами не включає до об'єкту оподаткування, оскільки така реалізація здійснюється для комерційного використання і не є об'єктом оподаткування акцизним податком у розумінні приписів п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14, п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити.

Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача було встановлено порушення останнім приписів статтей 213, 214 та 216 Податкового кодексу України, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету по Енергодарській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на суми 45 590,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 21 724,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 20 871,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 7 585,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), всього на загальну суму 95 770,00 грн. Так, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій. Оскільки через мережу АЗС здійснювався роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевим споживачам, такі операції згідно підпункту 213.1.9 пункту 213.1 ст.213 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування акцизним податком.

Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.

13.04.2016 у судовому засіданні відповідно до ст. 160 КАС України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» () перебуває на податковому обліку в ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Позивач здійснює реалізацію нафтопродуктів: бензину марок №92 та №95, дизельного палива, скрапленого газу зі складу та через мережу АЗС, в тому числі розташованих в м. Енергодарі Запорізької області, м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, с. Велика Знам'янка Кам'янко-Дніпровського району Запорізької області, с. Дніпровка Кам'янко-Дніпровського району Запорізької області (АЗС №11, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, буд. 2д, АЗС №12, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 9а, АЗС №21, що розташована за адресою: Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам'янка, вул. Леніна, буд. 687а, АЗС №22, що розташована за адресою: Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Радянська, буд. 232а, АЗС №23, що розташована за адресою: Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, пров. Партизанський, буд. 41).

У зв'язку із цим позивачем подаються податкові декларації до Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області та Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції (Кам'янсько-Дніпровське відділення) Головного управління ДФС у Запорізькій області (за місцем розташування АЗС).

На підставі направлень від 20.11.2015 №219, №220 та №221 та приписів п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України фахівцями ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» з питань правомірності визначення об'єкта оподаткування та декларування в звітності акцизного податку за період з 01.01.2015 по 01.10.2015.

За результатами означеної перевірки складено акт від 10.12.2015 №646/08-31-22/38839332, в якому зафіксовано встановлене під час перевірки порушення ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» приписів п.п.213.1.9. п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п. 214.1 ст.214, п.216.9 ст. 216 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 248 732,00 грн., у тому числі по Енергодарській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) на суми 45 590,00грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 21 724,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 20 871,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), 7 585,00 грн. (згідно ППР від 24.12.2015 №), всього на загальну суму 95 770,00 грн.

Висновки вказаного акту перевірки, з урахуванням додатків до цього акту, обґрунтовані тим, що за результатами аналізу податкової звітності позивача, в тому числі податкових декларацій за звітні періоди січень-вересень 2015р. по м. Енергодар: № від 23.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по м. Кам'янка-Дніпровська Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області: № від 24.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по с. Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області: № від 24.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по с. Дніпровка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області: № від 24.02.2015; № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015 які були подані до Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області та Енергодарської ОДПІ (Кам'янсько-Дніпровське відділення) ГУ ДФС у Запорізькій області, встановлено, що вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізуються у роздрібній торгівельній мережі позивача (гр.3 Додатку №6 до декларації акцизного податку за перевіряємий період) та вартість підакцизних товарів до оподаткування (гр.5 Додатку №6 до декларації акцизного податку) не відповідають даним перевірки. Так, за даними вказаних декларацій позивачем задекларовано грошові зобов'язання з акцизного податку на суму 331 640,00 грн. (по Кам'янсько-Дніпровському відділенню Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області), в той час, як за даними перевірки сплаті підлягає сума 381 820,00 грн. (різниця становить 50 180,00 грн.), задекларовано грошові зобов'язання з акцизного податку на суму 395 070,00 грн. (по Енергодарській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області), в той час, як за даними перевірки сплаті підлягає сума 440 660,00 грн., (різниця становить 45 590,00грн.). Всього різниця по Енергодарській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області складає 95 770,00 грн. При цьому ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» через мережу АЗС, зокрема, через АЗС №11 (Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, буд. 2д), АЗС №12 (Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 9а), АЗС №21 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам'янка, вул. Леніна, буд. 687а), АЗС №22 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Радянська, буд. 232а), АЗС №23 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, пров. Партизанський, буд. 41), здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому всі такі операції, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків, є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 ст.213 Податкового кодексу України. Натомість, підприємство реалізувало частину нафтопродуктів, в тому числі і через АЗС №11, 12, АЗС №21, 22, 23, без сплати акцизного податку, а саме по операціям з реалізації юридичним особам та фізичним особам-підприємцям цих товарів за відомостями та талонами. Дійсно операції з продажу або перепродажу талонів на паливо 5-відсотковим акцизним податком з роздрібного продажу підакцизних товарів не оподатковується (лист Державної фіскальної служби України від 09.10.2015 №21512/6/99-99-19-03-03-15). Однак, при відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС за готівку за відомостями та за платіжними картками із застосуванням реєстратора розрахункових операцій являє собою здійснення розрахункової операції та є датою виникнення податкових зобов'язань згідно з п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Енергодарською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- від 24.12.2015 №, яким ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 56 978, 50 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 45 590, 00грн. та за штрафними санкціями - на суму 11 397, 50 грн.;

- від 24.12.2015 №, яким ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 27 155, 00 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 21 721, 00 грн. та за штрафними санкціями - на суму 5 431, 00 грн.;

- від 24.12.2015 №, яким ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 26 088, 75 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 20 871, 00 грн. та за штрафними санкціями - на суму 5 217, 75 грн.;

- від 24.12.2015 №, яким ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 9 481, 25 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 7 585, 00 грн. та за штрафними санкціями - на суму 1 896, 25 грн.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищеозначеного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до п.п.14.1.4 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

При цьому підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 ст. 212 ПК України встановлено, що платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Одним із об'єктів оподаткування зазначеним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 ст.213 ПК України, є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

За змістом підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Згідно п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України передбачено, що податок справляється з таких товарів, як нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Відповідно до підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - це будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що основною ознакою реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж цих товарів вказаними суб'єктами безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків. Отже, саме при здійсненні такого виду діяльності виникає обов'язок оподаткування акцизним податком.

Крім того поняття роздрібної та оптової торгівлі розкрито в Національному стандарті України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затвердженому Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 №130.

Так, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Таким чином, наявність при здійсненні конкретної операції з купівлі-продажу товарів кінцевого споживача, що придбаває ці товари для їх особистого некомерційного використання, відрізняє роздрібну торгівлю від оптової.

При цьому судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є торгівля нафтопродуктами, як роздрібна, так і оптова.

Судом також встановлено та сторонами визнається, що ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» було подано до Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області податкові декларації з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за звітні періоди січень-вересень 2015 р., а саме: декларації по м. Енергодар: № від 23.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області: № від 24.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по с. Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області: № від 24.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; по с. Дніпровка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області: № від 24.02.2015; № від 19.03.2015, № від 20.04.2015, № від 18.05.2015, № від 18.06.2015, № від 16.07.2015, № від 20.08.2015, № від 21.09.2015, № від 19.10.2015; відповідно, за даними яких самостійно задекларував грошові зобов'язання з акцизного податку на загальну суму 726 710, 00 грн.

Разом з тим, за даними проведеної перевірки позивача сплаті за період січень-вересень 2015р. підлягає сума акцизного податку у розмірі 822 480, 00 грн. (різниця з самостійно задекларованими зобов'язаннями становить 95 770, 00 грн.).

Як зазначається позивачем, вказана різниця виникла через те, що ним при визначенні сум податкового зобов'язання з акцизного податку оподатковувалися лише операції з реалізації підакцизних товарів за місцем реалізації (торгівельна точка) кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, а реалізація юридичним особам та фізичним особам-підприємцям цих товарів за відомостями та талонами ним до об'єкту оподаткування не включалася, оскільки така реалізація здійснюється для комерційного використання і не є об'єктом оподаткування акцизним податком у розумінні приписів підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з такою позицією позивача, оскільки вона відповідає змісту приписів підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 та підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, якими передбачено оподаткування акцизним податком саме операцій з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

При цьому ПК України не надано визначення поняттям «некомерційне» та «комерційне» використання підакцизних товарів.

Водночас, виходячи з наведених вище норм ПК України, однією з обов'язкових умов для виникнення у відповідного суб'єкта обов'язку щодо нарахування та сплати акцизного податку, передумовою віднесення певної операції до об'єкту оподаткування, є реалізація вищезгаданих підакцизних товарів для некомерційного використання.

Порядок здійснення господарської комерційної діяльності (підприємництва) регламентується главою 4 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В контексті наведених вище норм податкового законодавства під комерційним використанням слід розуміти не лише тільки придбання певною особою підакцизних товарів (за переліком підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України) з метою подальшої реалізації, тобто з комерційною метою отримання прибутку, але й придбання для використання у власній господарській діяльності підприємця (господарського товариства, приватного підприємця) з метою, крім іншого, отримання прибутку, що є загальною метою підприємництва (господарської комерційної діяльності).

Підтвердженням відпуску нафтопродуктів за відомостями саме юридичним особам для використання останніми товару у власній господарській діяльності, тобто комерційній діяльності, є надані позивачем при подачі адміністративного позову заправочні відомості, по яким був відпущений товар, та копії яких також надавалися ТОВ «ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» і при перевірці відповідачу, а саме: супровідним листом від 02.12.2015 №26/11/15-01 до податкового органу були надані копії всіх заправних відомостей, по яким був відпущений товар, в кількості 529 аркушів. В ході судового розгляду також були надані копії договорів поставки (купівлі-продажу) нафтопродуктів за відомостями між контрагентами (юридичними особами) та позивачем, копії заправних відомостей по відпуску нафтопродуктів саме контрагентам, що отримували товар на АЗС №11 (Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, буд. 2д), АЗС №12 (Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 9а), АЗС №21 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам'янка, вул. Леніна, буд. 687а), АЗС №22 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Радянська, буд. 232а), АЗС №23 (Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, пров. Партизанський, буд. 41), копії довіреностей контрагентів на отримання нафтопродуктів, копії видаткових накладних на отриманий товар, копії листів контрагентів з зазначенням автотранспорту для заправки на АЗС, розгорнуті картки оборотно-сальдових відомостей для підтвердження безготівкових розрахунків з контрагентами, копії місячних Z-звітів за період з січня по вересень 2015 року з вказаних вище АЗС.

Надання цих документів до перевірки відповідачем не заперечується.

Позиція контролюючого органу, як зазначалося вище, базується на тому, що при відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС за готівку за відомостями та за платіжними картками із застосуванням реєстратора розрахункових операцій являє собою здійснення розрахункової операції та є датою виникнення податкових зобов'язань згідно з п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстрацій розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, з наведеного випливає, що відпуск нафтопродуктів такими способами як за відомостями, так і за талонами не підпадає під регулювання нормами цього Закону.

Також виключення застосування реєстраторів розрахункових операцій при відпуску нафтопродуктів за відомостями та за талонами підтверджується положеннями Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за №805/15496 (далі - Інструкція №281).

Пунктом 10.3 Інструкції №281 встановлено, що відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Так, згідно із пунктом 10.3.1.1 Інструкції №281 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням реєстраторів розрахункових операцій, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

При цьому, відповідно до пункту 10.3.1.3 Інструкції №281 відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП. У цьому ж Змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (підпункт 10.3.4.2 Інструкції №281).

Пунктом 10.3.2 Інструкції №281 встановлено, що відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

У Змінному звіті АЗС за формою №17-НП відображаються також відпуск нафтопродуктів за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). При цьому відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Таким чином, до графи 3 Додатку 6 декларації акцизного податку мають бути внесені дані граф 8, 9, 10, 11, 12 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП, а до графи 4 декларації - дані граф 9 (за відомостями), 10 (за талонами), 12 (за іншими документами).

Під час реалізації таким суб'єктам господарювання нафтопродуктів позивач не включив їх вартість до акцизного податку та вказав такий продаж у Розрахунку у гр. 4 «Вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання».

Таким чином, позивач при визначенні сум податкового зобов'язання з акцизного податку оподатковує операції з реалізації підакцизних товарів за місцем реалізації (торгівельна точка) кінцевим споживачам (фізичні особи) для їх особистого некомерційного використання, а реалізацію юридичним особам та фізичним особам - підприємцям не включає до об'єкту оподаткування через використання нафтопродуктів у своїй господарській діяльності (комерційне використання).

Отже, при визначені сум податкового зобов'язання з акцизного податку позивач виходив з сум операцій по реалізації нафтопродуктів кінцевому споживачу для власних потреб - фізичним особам (гр. 3 - гр. 4 Додатку б до Декларації акцизного податку), а податковий орган незаконно та безпідставно з огляду на вимоги норм Податкового кодексу України при визначені сум податкового зобов'язання включив вартість товарів реалізованих контрагентам для використання у господарській діяльності.

Зазначені відносини регулюються насамперед Господарським та Цивільним кодексами України.

Так, відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відтак, суд зазначає, що договір поставки нафтопродуктів незалежно від способу продажу та форми розрахунків є належним свідченням тому, що операції за ним не включаються до оподатковуваних за підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України.

Безпідставним є також твердження відповідача про те, що Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, встановлено, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

З аналізу наведеного вбачається, що дані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з оптового продажу.

Крім того, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктів через мережу АЗС не позбавляє суб'єкта господарювання права здійснювати й оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через мережу АЗС.

Також слід зазначити, що відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №14, Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації з акцизного податку містить наступні відомості:

- графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

- графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

- графа 5 - вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. 3 - гр. 4) вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

Отже, безпосередньо законодавцем окремою графою визначено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Під час реалізації таким суб'єктам господарювання нафтопродуктів позивач не включив їх вартість до акцизного податку та вказав такий продаж у Розрахунку у гр. 4 «Вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання».

Таким чином, позивач при визначенні сум податкового зобов'язання з акцизного податку оподатковує операції з реалізації підакцизних товарів за місцем реалізації (торгівельна точка) кінцевим споживачам (фізичні особи) для їх особистого некомерційного використання, а реалізацію юридичним особам та фізичним особам - підприємцям не включає до об'єкту оподаткування через використання нафтопродуктів у своїй господарській діяльності (комерційне використання).

Отже, при визначені сум податкового зобов'язання з акцизного податку позивач виходив з сум операцій по реалізації нафтопродуктів кінцевому споживачу для власних потреб - фізичним особам (гр. 3 - гр. 4 Додатку б до Декларації акцизного податку), а податковий орган незаконно та безпідставно з огляду на вимоги норм Податкового кодексу України при визначені сум податкового зобов'язання включив вартість товарів реалізованих контрагентам для використання у господарській діяльності.

Зазначені відносини регулюються насамперед Господарським та Цивільним кодексами України.

Так, відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відтак, суд зазначає, що договір поставки нафтопродуктів незалежно від способу продажу та форми розрахунків є належним свідченням тому, що операції за ним не включаються до оподатковуваних за підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача є необґрунтованими та прийнятими без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № про нарахування грошового зобов'язання в сумі 56 978, 50 грн. прийняте Енергодарською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № про нарахування грошового зобов'язання в сумі 27 155, 00 грн. прийняте Енергодарською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № про нарахування грошового зобов'язання в сумі 26 088, 75 грн. прийняте Енергодарською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № про нарахування грошового зобов'язання в сумі 9 481, 25 грн. прийняте Енергодарською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Стягнути з Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжоілгруп" судовий збір у розмірі 5 512 (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький