Справа № 813/4674/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року № 813/4674/15

о 09 год., 51 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2
до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, представник Сагайдак Д.М. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , - не прибув
про скасування реєстрації місця проживання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24.06.2015 року дізнавшись про здійснення Золочівським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області без його згоди на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке втратило чинність, реєстрації ОСОБА_3 за місцем проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві власності, звернувся до вищевказаного територіального підрозділу ДМС України із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , оскільки вважає, що вказану реєстрацію здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України.

Золочівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області незважаючи на наявні порушення, всупереч наведеним вимогам не прийняв рішення про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , та у листі від 03.07.2015 року зазначив, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 здійснена правомірно.

Не погодившись з діями зазначеного територіального підрозділу ДМС України, позивач звернувся із заявою про скасування реєстрації проживання ОСОБА_3 до відповідача.

Відповідач у листі від 06.08.2015 року № 02-01/С-269 зазначив, що дії працівників Золочівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області при здійсненні реєстрації громадянина ОСОБА_3 за вищевказаною адресою були правомірними та з дотриманням норм чинного законодавства.

Позивач вважає дії відповідача протиправними наступних підстав.

02.09.2002 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Плотицею Г.Д. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 3089 договір дарування житлового будинку, згідно якого ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар належний ОСОБА_4 житловий будинок цегляний, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 531, спадкова справа № 185/2012 спадкоємцем зазначеного майна громадянина ОСОБА_5 , 1951 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син громадянин ОСОБА_1 .

Таким чином, на момент здійснення реєстрації ОСОБА_3 за місцем проживання зазначений об`єкт житлової нерухомості належав позивачеві як спадкоємцеві.

Листом відповідача від 06.08.2015 року № 02-01/С-269 позивача повідомлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 здійснена за його заявою із згодою власника житла ОСОБА_4 (матері ОСОБА_3 ) на підставі оригіналу свідоцтва на право власності на нежитловий будинок від 28.12.1995 року № 69, виданого Золочівським міжрайонним бюро технічної інвентаризації.

Позивач зазначає, що станом на дату подання вказаної зави, даний житловий будинок у складі спадщини належав спадкоємцеві померлого власника майна ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 підлягає скасування, оскільки при проведенні вказаної реєстрації, ОСОБА_4 власником вищевказаного житлового будинку не була, а свідоцтво на право власності на житловий будинок від 28.12.1995 року № 69 втратило чинність.

Крім цього, для реєстрації місця проживання необхідною умовою є наявність згоди всіх співвласників житла, такої згоди позивач не надавав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення, докази, просив позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав що спірна реєстрація була правомірною згідно наданих до реєстрації документів, а також, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування не належить до повноважень органів ДМС України, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» такі повноваження здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

24.06.2015 року ОСОБА_1 подано керівнику Золочівського районного сектору ГУДМС у Львівській області заяву про скасування реєстрації ОСОБА_3

03.07.2015 року № 4625 Золочівським РС ГУ ДМС у Львівській області надано відповідь на заяву позивача, в якій зазначено, що в ході розгляду заяви встановлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 здійснена правомірно.

06.08.2015 року № 02-01/с-269 ГУ ДМС України у Львівській області надано відповідь на звернення, щодо скасування реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 , повідомлено, що дії працівників Золочівського РС ГУ ДМС України у Львівській області при здійсненні реєстрації гр. ОСОБА_3 були правомірними та з дотриманням норм чинного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» із змінами і доповненнями, Наказом МВС «Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 № 207, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ст. 6 цього ж Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):

письмову заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Згідно ст. 11 цього ж Закону, Орган реєстрації здійснює:

формування та ведення Реєстру територіальних громад;

реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно п. 1.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, цей ж Порядок розроблений відповідно до Законів України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Згідно п. 2.2. цього ж Порядку, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

- письмову заяву про реєстрацію місця проживання;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

- документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку;

заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього ж Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 № 207, реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що 24.06.2015 року позивачем подано керівнику Золочівського районного сектору ГУДМС у Львівській області заяву про скасування реєстрації ОСОБА_3 , в якій просить на підставі п. 7.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, зняти з реєстрації ОСОБА_3 за вище згаданою адресою.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки відповідачем розглянуто заяву позивача про скасування реєстрації, та на думку суду правомірно встановлено, що реєстрація гр. ОСОБА_3 здійснена у відповідності до чинного на час реєстрації законодавства, а саме на підставі заяви відповідної форми із згодою власника житла ОСОБА_4 та оригіналу свідоцтва на право власності, відтак відсутні підстави для скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 .

Крім цього, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 № 207, які вступили в дію 05.04.2016 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою. У зв`язку з цим, у відповідача відсутні повноваження на скасування реєстрації місця проживання особи ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачкою не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача скасувати реєстрацію місця проживання задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 25.04.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.