Справа № 818/452/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в поновленні строку предявлення виконавчого листа до виконання
"26" квітня 2016 р. Справа № 818/452/15
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Осіпової О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Фоменко О.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши заяву про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №818/452/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області до Сумської міської державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення коштів -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області до Сумської міської державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення коштів.
Відповідно до заяви від 11.03.2015 року уповноваженому представнику ДПІ у м. Сумах 31.03.2015 року видано копію рішення суду, яке набрало законної сили (а.с.23-24).
Представник позивача (заявник) в судовому засіданні подану заяву підтримав, зазначивши, що у справах про стягнення податкового боргу з юридичних осіб на підставі ст.95 Податкового кодексу України виконавчим документом є не виконавчий лист, а саме рішення суду, тому контролюючий орган не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Однак після відмови казначейства виконати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі № 818/452/15 ДПІ у м. Сумах вирішила звернутися із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає що заява представника позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2, ч.4 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання; примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
В силу положень частин 1 - 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені законом України «Про державну виконавчу службу».
В той же час, згідно з частиною першою та другою ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною третьою ст.3 вищезазначеного Закону передбачено, що органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.
До виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, п.1, п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено в тому числі і виконавчі листи, що видаються судами, та ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
При цьому, суд також зазначає, що порядок стягнення податкового боргу з платників податків регулюється статтями 95- 99 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу.
Так, відповідно до заяви про видачу копії постанови суду від 11.03.2015 року в адміністративній справі № 818/452/15 уповноваженим представником позивача ОСОБА_3 31.03.2015 року отримано копію зазначеної постанови.
Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7- 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.
Тобто рішення суду є підставою для стягнення податкового боргу.
При цьому відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження виключно при стягненні суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.
Отже, суд звертає увагу, що чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Відповідно в даному випадку немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України від 24.01.1999року "Про виконавче провадження". З огляду на викладене, в даному випадку відсутні підстави для видачі виконавчого листа про примусове виконання судового рішення в порядку статей 257 та 258 КАС України, тому що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а не законодавством про виконавче провадження.
Вищезазначене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в інформаційному листі №1484/12/13-13 від 24.10.2013 року.
Крім того, в пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» за №845 від 03.08.2011 року» визначено, що виконавчими документами є оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження».
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Згідно з п.6 цієї ж Постанови у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:
заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;
оригінал виконавчого документа;
судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);
оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Тобто за змістом вказаної Постанови до виконавчих документів, що можуть бути предявлені до виконання до органів казначейства, належать не тільки виконавчі листи, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також й інші документи, в тому числі і судові рішення про стягнення коштів, які набрали законної сили.
Відтак, рішення у даній справі щодо стягнення податкового боргу з юридичної особи повинно бути виконано на підставі постанови суду від 25.02.2015 року, яка набрала законної сили.
Отже, у даному випадку відсутня необхідність відкриття виконавчого провадження в разі погашення податкового боргу юридичних осіб, внаслідок чого підстави для видачі виконавчого листа в розглядуваній ситуації відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ДПІ у м. Сумах про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №818/452/15 слід відмовити, оскільки належним виконавчим документом у даному випадку є саме рішення суду, що набрало законної сили, а не виконавчий лист.
Керуючись ст.ст.160,165,186, 261 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова

Повний текст ухвали складено та підписано 04 травня 2016 року