Справа № 215/4092/15-а (2-а/215/78/15)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2016 рокусправа № 215/4092/15-а (2-а/215/78/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання:Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2015 року у справі №215/4092/15-а (2-а/215/78/15)

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

"29" липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача по втраті годувальника згідно показника середньої заробітної плати за 2014 р. - 2 700,98 грн., відповідно п. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2015 р. по 23.07.2015 р., зобов'язання відповідача виплачувати пенсію позивачу із врахуванням підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3 695,38грн.та моральної шкоди в розмірі 20 000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо порушення права позивача на соціальний захист дітей війни, недоплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та порушення права позивача на соціальне забезпечення за віком і на здійснення необхідних для підтримання гідності і для вільного розвитку особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної країни.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсійні виплати, а саме: пенсія по інвалідності та підвищення до пенсії, як особі яка має статус «Дитини війни».

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій позивач просить скасувати постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2015 року у справі №215/4092/15-а (2-а/215/78/15), як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив та дослідив обставини у справі, що призвело до невірного вирішення справи по суті. Доводи апеляційної скарги повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності, а також отримує підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У 2008 році позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, яку вона отримувала до 2011 року.

15.02.2011 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо переведення її на пенсію по інвалідності, яку вона отримує до теперішнього часу.

У червні 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою переведення її на пенсію по втраті годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням від 24.06.2015 року №3003 Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовлено позивачу в переході з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки розмір пенсії по втраті годувальника менший за отримуваний розмір пенсії по інвалідності.

Проте, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом щодо здійснення перерахунку їй пенсії по втраті годувальника згідно показника середньої заробітної плати за 2014 р. - 2 700,98 грн., відповідно п.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2015 р. по 23.07.2015 р. та зобов'язання відповідача виплачувати пенсію позивачу із врахуванням підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дослідивши обставини у справі, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Отже, видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.06.2008 року звернулась із заявою до відповідача про призначення їй пенсії по втраті годувальника, яка їй виплачувалась до березня 2011 року.

Матеріали справи свідчать, що 15.02.2011 року позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення їй пенсії по інвалідності при розрахунку, якої був застосований середній заробіток по народному господарству за 2010 рік.

Проте, позивач звернулась з позовною вимогою щодо здійснення перерахунку пенсії позивача по втраті годувальника згідно показника середньої заробітної плати за 2014 р. - 2700,98 грн., відповідно п. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2015 року по 23.07.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності даної позовної вимоги, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності.

Висновки суду щодо вимоги позивача про зобов'язання управління виплачувати їй пенсію із врахуванням підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, вірні.

Так, статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 28.12.2011 року прийнято постанову від № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», яка набрала чинності 01.01.2012 р. та діє до теперішнього часу. Пунктом 4 цієї встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Так, з матеріалів справи вбачається та підтверджується розпорядженнями Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №133544 від 30.06.2015 року та від 03.07.2015 року, що ОСОБА_3 виплачується підвищення до пенсії, як особі яка має статус «Дитина війни» у відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ухвалено, що оскільки питання відшкодувалня моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду (абзац перший пункту 5).

З урахуванням вищенаведеного слід зазначити, що правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються нормами пенсійного законодавства, яке не передбачає відшкодування моральної шкоди, при даному виді правовідносин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо безпідставності позовних вимог, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України їй виплачується підвищення до пенсії, як особі яка має статус «Дитина війни».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для вирішення спору, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2015 року у справі №215/4092/15-а (2-а/215/78/15) - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2015 року у справі №215/4092/15-а (2-а/215/78/15) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко