Справа № 808/482/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року о 16 год. 21 хв.Справа № 808/482/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача - Петрушенко Л.Л.,

відповідача 1 - Мигловець К.В.,

відповідача 2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення пені на бюджетну заборгованість,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі - позивач, ПАТ «Дніпроспецсталь») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач 1, СДПІ), Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі - відповідач 2, УДКСУ у м.Запоріжжі), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 431760,00 грн. за період з 17.04.2014 по 30.07.2015;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 120500,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача 1, яка виразилась у несвоєчасному поданні до відповідача 2 висновків за результатами перевірки правомірності заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відшкодовані позивачу із значним простроченням встановленого законодавством терміну. Вказує, що відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК) позивач має право на стягнення сум пені за кожен день прострочки бюджетного відшкодування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог, та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 проти позову заперечив та зазначив, що в діях контролюючого органу відсутні будь-які порушення, оскільки процедура судового оскарження податкових повідомлень - рішень, якими встановлено правомірність нарахування позивачем суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування в податковій декларації за вересень 2012 року, в розмірі 432760,00 грн., закінчилась лише 12.05.2015 після прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали у справі №В/800/1610/15, якою СДПІ відмовлено у допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015. Зазначає, що до закінчення процедури судового оскарження податкових повідомлень - рішень СДПІ не мало обов'язку направляти висновок до органів Державної казначейської служби. Крім того, представник відповідача вважає необґрунтованим наданий позивачем розрахунок пені, оскільки чинне законодавство не передбачає зміни облікової ставки НБУ під час проведення розрахунку пені, а застосовуватись має виключно облікова ставка НБУ, яка діяла на момент виникнення пені. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач 2 проти позову заперечив, надавши до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що з боку УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області жодних протиправних дій стосовно несвоєчасної виплати позивачу сум заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість не вчинялось, оскільки органами Державної казначейської служби України рішення про перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь платників податку самостійно не приймаються, підставою для здійснення виплати є виключно висновки органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку. Просив розглянути справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлені такі обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ «Дніпроспецсталь» подано до податкового органу декларації з податку на додану вартість, в яких задекларовано до бюджетного відшкодування від'ємне значення податку на додану вартість з липень 2012 року в сумі 16586464 грн. та за серпень 2012 року в сумі 13464699 грн., про що було подано відповідні заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Контролюючим органом перевірено достовірність нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень, серпень 2012 року, за результатами чого були складені акти, якими встановлено:

актом перевірки №392/24-2/00186536 від 01.10.2012 встановлено, що сума бюджетного відшкодування за липень 2012 року у розмірі 357095,00 грн. була заявлена в порушення вимог пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме, завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2012 року на загальну суму ПДВ - 357095,00 грн.

актом перевірки №407/24-0/00186536 від 05.10.2012 встановлено, що сума бюджетного відшкодування за серпень 2012 року у розмірі 74 665,00 грн. була заявлена в порушення вимог пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме, завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2012 року на загальну суму ПДВ - 74665,00 грн.

На підставі вищезазначених актів винесені податкові повідомлення-рішення № від 12.10.2012 року про зменшення суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2012 року на суму 357095,00 грн. та № від 12.10.2012 про зменшення суми бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2012 року на суму 74665,00 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем до суду.

30 листопада 2012 року постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі №0870/9984/12 адміністративний позов ПАТ «Дніпроспецсталь» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі про скасування податкових повідомлень-рішень на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ у загальному розмірі 431760,00 грн. № від 12.10.2012, яке прийняте на підставі акту камеральної перевірки №392/24-2/00186536 від 01.10.2012 та № від 12.10.2012, яке прийняте на підставі акту камеральної перевірки №407/24-2/00186536 від 05.10.2012 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2012 задоволено в повному обсязі, вказані податкові повідомення-рішення скасовані.

19 вересня 2013 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 - залишена без змін.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015 по справі №К/800/49902/13 касаційна скарга СДПІ залишена без задоволення, а постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 - без змін.

Також, судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2015 по справі №В/800/1610/15 СДПІ відмовлено у допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 по справі №0870/9984/12, яка набрала законної сили, встановлено правомірність нарахування позивачем суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування в податковій декларації за вересень 2012 року, в розмірі 431760,00 грн., а відтак вказана обставина судом не досліджується.

Також, судом встановлено, що позивач оскаржив бездіяльність відповідача 1 щодо ненадання до відповідача 2 висновку про відшкодування позивачу 431760 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 у справі № 808/1975/14 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо ненадання до Управління Державного казначейства України у м. Запоріжжя Запорізької області висновку щодо відшкодування 431760 грн. 00 коп.

В частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Дніпроспецсталь» суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 431760 грн. та пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 по справі №808/1975/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.08.2015, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 скасовано в частині відмови у задоволені позову та задоволено позов в цій частині. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 431760 (чотириста тридцять одна тисяча сімсот шістдесят) грн. та пеню за період з 09 жовтня 2013 року по 16 квітня 2014 року у розмірі 17530 (сімнадцять тисяч п'ятсот тридцять) грн. 63 коп.

Суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 431760,00 грн. позивачу відшкодовано 30.07.2015.

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача 1 щодо несвоєчасного відшкодування бюджетної заборгованості та не нарахуванням пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 431760,00 грн. за період з 17.04.2014 по 30.07.2015, звернувся з даним позовом до суду.

Визначення поняття, порядок нарахування, сплата податку на додану вартість та визначення суми податку, яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України врегульовані нормами ПК.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст.200 ПК.

Пунктами 200.1 та 200.4 даної статті (тут і в подальшому - в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.7 зазначеної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.8 ст.200 ПК до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 ст.200 ПК).

Відповідно до п.200.11 ст.200 ПК (дія якого зупинена з липня 2015 року) за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно з нормами п.п.200.12 та 200.13 ст.200 ПК контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначений Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі - Порядок №39).

Відповідно до п. 6 Порядку №39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Зміст пунктів 7 та 9 Порядку №39 кореспондується з положеннями п.200.12 ст.200 ПК та визначає, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість. На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Судом встановлено, що право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ та достовірність розрахунку заявленої ним до відшкодування суми підтверджено постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 року по справі №0870/9984/12, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 року. Проте, відповідач 1 у визначений законодавством строк не подав до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а сума бюджетної заборгованості була відшкодована лише 30.07.2015.

Стосовно доводів відповідача 1 щодо відсутності підстав для виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 року по справі №0870/9984/12 у зв'язку з не закінченням процедури судового оскарження суд зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 по справі №808/1975/14 досліджувались обставини виникнення у контролюючого органу обов'язку надати до органу Державного казначейства України відповідний висновок.

Так, даним судовим рішенням встановлено, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування, орган державної податкової служби зобов'язаний протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 року, якою залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 року по справі №0870/9984/12, подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що вважає необґрунтованими доводи відповідача 1, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності підстав для виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2012 року по справі №0870/9984/12 у зв'язку з незакінченням процедури судового оскарження, оскільки положеннями статей 254,255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 по справі №808/1975/14 набрала законної сили 29.01.2015, з урахуванням приписів ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначені обставини не доказуються при розгляді даної справи.

Таким чином, в даному випадку, початок періоду, з якого відповідачем вчинена протиправна бездіяльність щодо ненадання до органу Держказначейства висновку про відшкодування податку на додану вартість та виникнення у позивача права на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, та обліковується з 17.04.2014 по 30.07.2015 з урахування часткового стягнення пені за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №808/1975/14 від 29.01.2015.

Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, нарахування пені здійснюється на суму бюджетної заборгованості, погашення якої відбулося. При цьому, пеня виникає починаючи з шостого дня від дати акту/довідки за результатами перевірки платника з урахуванням п'яти операційних днів, встановлених законодавством на перерахування коштів. Останнім днем, який враховується при обчисленні пені, є день погашення заборгованості.

Оскільки суму податку на додану вартість за липень - серпень 2012 року не відшкодовано позивачу у визначені ПК строки, позивач має право на стягнення сум пені відповідно до п.200.23 ст.200 ПК.

Позивач на підтвердження своїх вимог щодо стягнення пені в загальній сумі 120500,08 грн. внаслідок несвоєчасного бюджетного відшкодування ПДВ за період з 17.04.2014 по 30.07.2015, надав розрахунок суми пені, який міститься у матеріалах справи.

Відповідно до виказаного розрахунку сума пені на бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість складає:

з 17.04.2014 по 16.07.2014 (91 день) в розмірі 12271,45 грн.;

з 17.07.2014 по 12.11.2014 (119 днів) - 21114,84 грн.;

з 13.11.2014 по 05.02.2015 (85 днів) - 16891,87 грн.;

з 06.02.2015 по 03.03.2015 (26 днів) - 7196,79 грн.;

з 04.03.2015 по 30.07.2015 (148 днів) - 63025,13 грн.

При цьому позивач бере до уваги облікову ставку Національного банку України, з урахуванням її зміни протягом всього періоду нарахування пені, а саме: з 17.04.2014 по 16.07.2014 (91 день) в розмірі 12271,45 грн., з урахуванням ставки НБУ 9,5%; з 17.07.2014 по 12.11.2014 (119 днів) - 21114,84 грн., ставка НБУ - 12,5%; з 13.11.2014 по 05.02.2015 (85 днів) - 16891,87 грн., ставка НБУ - 14%; з 06.02.2015 по 03.03.2015 (26 днів) - 7196,79 грн., ставка НБУ - 19,5%; з 04.03.2015 по 30.07.2015 (148 днів) - 63025,13 грн., ставка НБУ - 30%.

Разом з тим, суд не може погодитись з таким розрахунком пені та вважає його необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.200.33 ст.200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, законодавцем встановлено, що пеня нараховується на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої саме на момент виникнення пені, та нараховується така пеня протягом всього строку дії заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, включаючи день погашення.

При цьому законодавцем розмір облікової ставки Національного банку України прив'язаний саме до моменту виникнення пені та не передбачає будь-яких зміну зв'язку зі зміною її розміру протягом часу існування бюджетної заборгованості з ПДВ.

Як встановлено з постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 по справі №808/1975/14, пеня на бюджетну заборгованість з ПДВ, за декларацією за вересень 2012 року на суму ПДВ 431760,00 грн., виникла 09.10.2013.

Суд зазначає, що постановою Національного банку України від 09.08.2013 №315 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» установлено з 13 серпня 2013 року облікову ставку в розмірі 6,5% річних (вказана постанова втратила чинність 14.04.2014).

Таким чином на момент виникнення пені на бюджетну заборгованість з ПДВ облікова ставка НБУ становила 6,5% річних.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що з урахуванням вимог наказу ДПА від 17.12.2010 №953, сума пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ за період з 17.04.2014 по 30.07.2015 складає 43272,99 грн. (431760,00 грн. (сума бюджетної заборгованості) х 469 (кількість днів затримки) : 100% х 6,5 (облікова ставка НБУ на момент виникнення заборгованості) х 1,2(120% облікової ставки НБУ) / 365 кількість днів у календарному році = 43272,99 грн.).

Щодо посилань відповідача 1 на те, що погашення суми пені на бюджетну заборгованість з ПДВ має здійснюватися в тому ж порядку, що і погашення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом надання висновку до органу Державного казначейства України, а також посилань на судову практику Верховного Суду України в справах № 2а/0570/17001/2012, № 2а-592/12/1370, №826/17403/14, суд звертає увагу, що предметом розгляду у всіх вищезазначених справах було стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що є відмінним від обставин даної справи.

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1. ст.14 ПК пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Тобто, за своєю суттю пеня є штрафною економічною санкцією, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожний день прострочення сплати зобов'язання (в даному випадку - бюджетної заборгованості), доки воно не буде виконане.

Отже правова природа пені та бюджетної заборгованості з податку на додану вартість є різними.

Суд зазначає, що ані нормами ПК, ані Порядком №39 не передбачено надання контролюючим органом до органу Держказначейства України висновку про відшкодування сум пені на несвоєчасно відшкодовану бюджетну заборгованість в ПДВ.

У зв'язку з чим, суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення пені, нарахованої на суму несвоєчасно сплаченої бюджетної заборгованості з ПДВ.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь суми пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розумінні приписів п.200.23 ст.200 ПК України є доведеними та обґрунтованими, проте, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 431760,00 грн. за період з 17.04.2014 по 30.07.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» пеню, на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, в розмірі 43272,99 грн. (сорок три тисячі двісті сімдесят дві гривні 99 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 2027,09 грн. (дві тисячі двадцять сім гривень 09 коп.) присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко