Справа № 818/248/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р. Справа №818/248/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Гордієнко Л.В.,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/248/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий комплекс "Рона-Маркет"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 36910грн., у т.ч. на 29528грн. за основним платежем та на 7382грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2096грн.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, згідно з якими фінансово-господарські операції по взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Оптцентр» фактично не здійснювались, є необґрунтованими, оскільки реальність операцій з придбання товарів підтверджується належними документами: видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, сертифікатами якості. Вказує, що позапланова документальна виїзна перевірка торгівельно-виробничого комплексу була проведена з порушеннями, а саме надіслані платнику податків запити №56473/10/18-19-22.07 від 19.05.2015р. та №41810/18-19-15-01 від 13.08.2015р. «Про надання інформації та її документального підтвердження» не містять конкретного переліку документів, які пропонується надати (замість цього у запитах наведено загальний опис взагалі існуючих найменувань первинних документів), а також підстав для їх надіслання у розумінні п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивач звільняється від обов'язку відповідати на них.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті в межах та на підставі чинного законодавства як результат виявлених порушень (а.с.79-81). Зокрема, як стверджує відповідач, під час проведення документальної позапланової перевірки позивача була врахована наявна податкова інформація щодо безпосереднього постачальника дверей металевих китайського виробництва - ТОВ «Оптцентр» (м. Херсон, ), згідно з якою це товариство у період з 1 січня 2013 року до липня 2015 року не придбавало дверей металевих імпортного виробництва та не мало відносин з імпортерами даного виду. На підставі аналізу бази вантажно-митних декларацій підприємства ТОВ «Оптцентр» було встановлено, що зазначені у податкових накладних, на підставі яких позивач сформував податковий кредит з податку на додану вартість за травень-липень 2015 року, двері металеві виробництва Китаю на митну територію України ним не ввозились. При аналізі податкової звітності платників податків, які згідно із зареєстрованими податковими накладними здійснювали поставки товару на адресу позивача, не встановлено взаємовідносин з контрагентами-виробниками товарів. За таких обставин реальне постачання дверей металевих китайського виробництва на адресу позивача у травні-липні 2015р. не підтверджується, оскільки ТОВ «Оптцентр» не могло бути постачальником товару, який ним не придбавався і не вироблявся. Тому в разі відсутності фактичного здійснення господарської операції складені на виконання договору поставки товарів первинні документи не мають відповідної сили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, в період з 02.11.2015 року до 10.11.2015 року контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ПП «Будпостач» () за період січень, квітень, травень, червень, липень 2015 року, ТОВ «Факельманн Україна» () за період березень 2015 року, ТОВ «Оптцентр» () за період травень,червень,липень 2015 року та ТОВ «Агромаштрейд» () за період червень, липень 2015 року, про що складено акт від 16.11.2015 року №3114/2207/34362950/262 (а.с.12-69).

В зазначеному акті перевірки було встановлено порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду сплачується до державного бюджету (р.25,р.25.1) на загальну суму 29528грн., в т.ч. за травень 2015 року на суму 2310грн., за липень 2015 року на суму 27218грн. та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) за липень 2015 року, на суму 2096грн.

Висновки, викладені в акті перевірки, базуються на проведенні безтоварних операцій між позивачем із ТОВ «Оптцентр» (а.с.17,48-62, 66).

Так, податковим органом враховано, що ТОВ «Оптцентр» згідно з аналізом бази даних вантажно-митних декларацій не ввозило на митну територію України двері металеві виробника - Китай, тобто не придбавало і не виробляло даний товар, внаслідок чого він і не міг бути в подальшому реалізований позивачу.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 36910грн., у т.ч. на 29528грн. за основним платежем та на 7382грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2096грн. (а.с.10-11).

Позивач, не погоджуючись із прийнятими ДПІ у м. Сумах податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду.

Задовольняючи заявлений позов, суд зазначає, що підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналізовані законодавчі положення пов'язують податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на прибуток та ПДВ на суму понесених витрат (у тому числі по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг)) з реальним виконанням господарської операції та з наявністю первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі її виконання.

Встановлено, що між ТОВ «Оптцентр» (постачальник) та ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» (покупець) було укладено договір №1 від 09.01.2015р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його вартість на умовах, визначених цим договором (п.1.1).

Право власності на товар, як вказано в п.1.4 договору (а.с.85-90), переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Детальний асортимент (номенклатура) товару, його вартість та кількість, що постачається постачальником покупцю згідно з цим договором, зазначається у видаткових накладних постачальника (п.3.1).

Право власності на товар виникає у покупця з моменту отримання товару від постачальника (п.4.9).

Датою поставки відповідно до п.5.6 договору вважається дата поставки (передачі) товару покупцю, що підтверджується підписом у видатковій накладній.

Так, на підтвердження реальності виконання умов договору позивачем було надано податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення про оплату отриманого товару, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості (а.с.91-105, 108-110).

Крім того, на підтвердження використання отриманого товару у господарській діяльності позивачем надано копії фіскальних чеків на продаж дверей вхідних металевих та видаткових накладних (а.с.11-123).

Відповідач, зокрема, наполягає на тому, що ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» уклало правочин із сумнівним (недобросовісним) контрагентом ТОВ «Оптцентр», який не є імпортером чи виробником придбаного позивачем товару, з метою сприяння у мінімізації податків та ухилення від їх сплати підприємствами реального сектору економіки.

Однак, суд зазначає, що у сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов'язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

У справі, що розглядається, контролюючий орган не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчені поданими платником первинними документами.

Фактично усі доводи інспекції, на які вона посилається, заперечуючи проти податкових наслідків розглядуваних операцій, стосуються діяльності контрагента платника - ТОВ «Оптцентр» та можливих контрагентів останнього, а також, допущених ними правопорушень у сфері податкового, цивільного та іншого законодавства.

Проте відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. При цьому норми податкового законодавства не пов'язують право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок інших учасників по ланцюгу товарообігу.

Інспекцією не представлено доказів неможливості виконання контрагентом ТОВ «Оптцентр» поставки товару, не спростовано реальності цих операцій в силу відсутності активу (результатів), який виступав предметом поставки, відсутності руху такого активу на шляху від задекларованого постачальника до покупця (позивача у справі).

Такі обставини, як не доведення факту імпорту чи виробництва металевих дверей ТОВ «Оптцентр» не можуть спростовувати фактичне виконання спірних операцій, оскільки податковим органом не встановлено придбання ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» саме такого товару в інших суб'єктів господарювання, а не у ТОВ «Оптцентр». До того ж, Інспекцією в акті перевірки не зазначено про відсутність у контрагента позивача достатнього обсягу ресурсів для виконання даного виду договору.

З приводу посилань представника ДПІ у м. Сумах в своїх запереченнях на позовну заяву на обов'язок платника податків як учасника господарського обороту проявляти розумну обачливість у господарських правовідносинах та необхідність покладання несприятливих наслідків недостатньої обережності на особу, якою були укладені відповідні правочини з третіми особами, що вчинили протиправні дії, варто відмітити, що дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні або нереальності господарської операції, або відсутності в ній ділової мети, яка зі змісту положень ст.14 Податкового кодексу України передбачає обов'язкову спрямованість будь - якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Більш того, якщо орган державної реєстрації зареєстрував такі юридичні особи, а податковий орган поставив їх на податковий облік, то таким чином визнав їх право укладати правочини, здійснювати господарські операцій та нести визначені законом права та обов'язки. А тому, за даних обставин при виконанні спірних операцій позивач законно передбачав добросовісність свого контрагента.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 року у справі К/800/41735/14.

В матеріалах справи відсутні копії вироку суду, що набрав законної сили, яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності ТОВ «Оптцентр», що не може залишитися неврахованим судом.

Таким чином, викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу щодо провадження контрагентом позивача протиправної діяльності не є безпосереднім та беззаперечним доказом безтоварності господарських операцій, наведені висновки відповідача, що стосуються оцінки діяльності контрагента позивача, самі по собі не можуть спростовувати факти, засвідчені первинними документами.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов має бути задоволено шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 04.12.2015 року № та від 04.12.2015 року №.

Водночас, суд не погоджується із посиланнями позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, на факт порушення відповідачем порядку призначення позапланової перевірки внаслідок безпідставного надіслання запитів до товариства про надання інформації та невідповідність їх змісту вимогам закону.

Зокрема, пунктом 73.3 ст.73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

З копій надісланих ДПІ у м. Сумах на адресу ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» запитів №56473/10/18-19-22.07 від 19.05.2015р. та №41810/18-19-15-01 від 13.08.2015р. «Про надання інформації та її документального підтвердження» вбачається (а.с.70-75), що вони містять підстави для їх надіслання із зазначенням інформації, яка це підтверджує - «отримання відомостей з Єдиного державного реєстру податкових накладних, аналіз наявної податкової інформації у базах даних»; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати - п.1-14 запитів; печатку контролюючого органу.

Вказані запити надіслані відповідачем для виконання покладених на нього функцій та завдань щодо перевірки правомірності формування платником податків податкового кредиту з придбання товарів у контрагентів у відповідні періоди та вони направлені позивачу внаслідок отримання контролюючим органом податкової інформації про відсутність первинних і послідуючих джерел реального формування активів, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства.

Відтак, товариство зобов'язано було надати на них відповідь у передбачений законодавством строк.

При цьому, наведення у запитах про надання інформації загального опису взагалі існуючих найменувань первинних документів, а не конкретного переліку документів, які пропонується надати, не свідчить про не дотримання ДПІ у м. Сумах вимог ст.73 ПК України, оскільки певну дату та номер документу, що підтверджує господарську операцію, знає платник податків, який приймає у ній участь, оскільки на нього покладається обов'язок ведення бухгалтерського обліку.

Крім того, допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Податкового кодексу України, де встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (п.81.2 цієї ж статті).

Враховуючи ту обставину, що ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» допустило посадових осіб ДПІ у м. Сумах до перевірки, і позивач не скористався цим своїм правом, суд вважає, що фактично позивач погодився з правомірними діями відповідача щодо проведення перевірки.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 КАС України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню на корить позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 1378грн. (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий комплекс "Рона-Маркет" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 36910грн., у т.ч. на 29528грн. за основним платежем та на 7382грн. за штрафними (фінагсовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2096грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий комплекс "Рона-Маркет" (м. Суми, вул. Воровського,4/1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (40000, м. Суми, площа Покровська,2) суму судового збору в розмірі 1378грн.00оп. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 19.04.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова