Справа № П/811/883/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Справа № П/811/883/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Креатив"

до відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про скасування податкових повідомлень-рішень.

Приватне акціонерне товариство "Креатив" (далі - позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення №, №000022205 від 05 січня 2015 року.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що контролюючим органом під час перевірки ПрАТ "Креатив" зроблено необгрунтовані висновки про заниження Товариством митної вартості окремих імпортованих товарів, неправильну класифікацію товарів за УКТЗЕД та незаявлення точних і достовірних відомостей про кількість імпортованого товару, а відтак - протиправно донараховано грошові зобов'язання спірними рішеннями.

Відповідач позовних вимог не визнав та, зокрема, у письмових запереченнях проти позову наголосив, що з огляду на виявлені під час планової перевірки ПрАТ "Креатив" порушення митного та податкового законодавства при митному оформленні імпортованих товарів, податковим органом правомірно та обґрунтовано винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення (Т.1,а.с.47-49).

На підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на подання представником позивача клопотання про розгляд справи без його участі (Т.2, а.с. 86), суд виніс відповідну протокольну ухвалу та розглядає справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представниками позивача і відповідача документи і матеріали, попередньо заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Креатив" 23 травня 2005 року зареєстроване як юридична особа та з того часу перебуває на обліку у податковому органі є платником податків.

У період з 20 жовтня 2014 рокцу по 28 листопада 2014 року посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань державної митної справи.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено Акт документальної планової виїзної перевірки від 12 грудня 2014 року №0009/4/11-28-22-05/, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- частини 2 статті 52, частини 10 статті 58 Митного кодексу України під час митного оформлення товарів за митними деклараціями від 19.02.2013р. №901050000/2013/000648, від 28.10.2013р. 0/2013/009592, від 25.10.2012р. №901000006/2012/010736, від 16.04.2013р. №901050000/2013/002731 в частині визначення митної вартості товарів; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу Українив частині визначення оподаткування, товарів, ввезених на митну територію України на підставі договору комісії б/н від 14.01.2013 року та оформлених вказаними митними деклараціями, у зв'язку із чим у позивачеві донарховано митних платежів на суму 183 595,55 грн. (мита - 6165,32 грн. та податку на додану вартість - 177 430,23 грн.);

- порушення Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 року №2371-111 (Правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД), в частині невірного визначення класифікації товарів - «фільтрувальні рукави» (МД №901000006/2012/010662 від 25.10.2012, товар №5), «редукторний двигун» (МД №901050000/2013/000529 від 15.02.2013, товар №4), «фасування по біг-бегам» (МД №901050000/2013/006358 від 31.07.2013 товар №6);

- порушення статей 257, 266 Митного кодексу України, в частині незаявлення ПрАТ «Креатив» за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість товарів «пальмовий стеарин», «пальмовий олеін» та «пальмоядрова олія» під час їх декларування, як наслідок податковим органом нараховано податкового зобов'язання на загальну суму 16 139,61 грн. (мито - 526,63 грн., податок на додану вартість -15 612,98 грн.) (Т.1,а.с.7-24).

На підставі висновків вказаного Акта перевірки контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення:

- від 05 січня 2015 року №, яким ПрАТ «Креатив» нараховано грошове зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на загальну суму 18687,78 грн. (за основним платежем - 12 458,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6 229,26 грн.);

- від 05 січня 2015 року №, яким ПрАТ «Креатив» нараховано грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України на загальну суму 291294,78 грн. (за основним платежем - 194 196,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 97 098,26 грн.) (Т.1,а.с.25- 26).

Вважаючи вказані рішення контролюючого органу протиправними позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Підставою для донарахування позивачеві податкових зобов'язань з ПДВ на суму 351,04 грн за основним платежем та 175,52 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями згідно податкового повідомлення-рішення № стали висновки контролюючого органу про невключення позивачем фактичних витрат на транспортування придбаного товару до митного кордону України.

Відповідно до матеріалів справи (Т.1, а.с.139-147) за період, що підлягав перевірці, позивач здійснював зовнішньоекономічну діяльність, а саме імпорт реактора акустичного прохідного у комплекті з ультразвуковим генератором, тари полімерної для пакування топленого масла з Російської Федерації на підставі контрактів з відповідними контрагентами.

У свою чергу, доставка вантажів позивачеві здійснювалась на підставі договорів про надання транспортно-експедиційних послуг, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 130-131) та власними силами Товариства.

Так, згідно з ВМД від 19 лютого 2013 року №901050000/2013/000648 та ВМД від 28 жовтня 2013 року № 901050000/2013/009592 послуги з транспортування імпортованого позивачем товару (умови поставки FCA, м. Сертолово, РФ) надавалися експедитором ФОП ОСОБА_3

За кожною із зазначених декларацій вартість витрат на транспортування товарів складає 12000 грн.

При цьому, у доданих до вказаних декларацій актах виконаних робіт від 19 лютого 2013 року №02 та від 29 жовтня 2013 року № 78 вказано, що загальна вартість послуг складає 15500,00 грн, з яких:

- 600,00 грн - експедиційні послуги по перевезенню вантажів за маршрутом м.Сертолово (РФ) - м. Кіровоград;

- 5800,00 грн - транспортні послуги з перевезення вантажів по маршруту м. Сертолово (РФ) до державного кордону Республіки Білорусь;

- 5800,00 грн - транспортні послуги з перевезення вантажів по маршруту від державного кордону Республіки Білорусь до державного кордону України;

- 3300,00 грн - транспортні послуги з перевезення від державного кордону України до м. Кіровоград (Т.1, а.с. 129 на звороті, а.с. 130 на звороті).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач наполягає на включенні усієї суми експедиційих послуг по перевезенню вантажів за маршрутом м.Сертолово (РФ) - м. Кіровоград за кожною із ВМД (по 600,00 грн) до вартості витрат на транспортування товарів за межами України.

У свою чергу, позивач, керуючись наданими контрагентом - ФОП ОСОБА_1 - довідками про витрати на транспортування, у яких 600,00 грн експедиційних послуг пропорційно розділені експедитором за ділянками перевезення вантажу (РФ-Білорусь-Україна по 200,00 грн), включив до транспортних витрат по 400,00 грн вартості експедиційних послуг, які надавалися експедитором на маршруті м.Сертолово (РФ)- державний кордон Республіки Білорусь- державний кордон України.

Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд виходить з такого.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно пункту 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

При цьому митне законодавство не передбачає конкретного способу, в який вартість перевезення товару до митного кордону України повинна бути виділена з ціни окремим рядком в акті надання транспортних послуг чи інших товаросупровідних документах, а тільки вказує, що така вартість повинна бути документально підтверджена та піддаватися обчисленню (частина двадцять пера статті 58 Митного кодексу України).

Суд вважає, що документи, надані позивачем, зокрема, довідки про транспортні витрати №02 від 14 лютого 2013 року та №76 від 24 жовтня 2013 року (Т.1, а.с. 149-154), дають можливість в обраний позивачем спосіб ідентифікувати та виділити витрати на транспортування імпортованого товару до ввезення на митну територію України, з загальної суми витрат на транспортування придбаного товару до місцезнаходження ПрАТ "Креатив", що, в свою чергу не суперечить загальновизнаним принципам бухгалтерського обліку.

За таких умов суд вважає передчасними висновки контролюючого органу про наявність підстав для включення повної вартості експедиційних послуг, наданих ФОП ОСОБА_3, до митної вартості імпортованих товарів, що призвело до протиправного нарахування позивачеві грошових зобов'язань з ПДВ на суму 80,00 грн за основним платежем та 40,00 грн- за штрафними (фінансовими) санкціями.

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем митної вартості товару, зазначеної у ВМД від 25 жовтня 2012 року №901000006/2012/010736 та від 16 квітня 2013 року №901050000/2013/002731 на 553,66 грн та 801,54 грн відповідно та на цій підставі донарахував позивачеві податкові зобов'язання з ПДВ на суму 271,04 грн за основним платежем, 135,52 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с. 61).

Так, відповідач вважає, що до вартості транспортних витрат позивача за ВМД від 25 жовтня 2012 року №901000006/2012/010736 повинні бути включені витрати, понесені водієм ОСОБА_4 на території РФ, а саме: добові 799,30 грн, страхування на умовах міжнародної системи страхування "Зелена карта" - 180,00 грн, проживання - 200,00 грн, заробітна плата 173,66 грн та сума амортизації автомобіля - 0,00 грн.

Так само, на думку відповідача, за ВМД від 16 квітня 2013 року №901050000/2013/002731 до вартості транспортних витрат, здійснених до митного кордну України, мали бути включені витрати, заявлені водієм ОСОБА_5 у звіті про використання коштів, а саме: добові 1198,95 грн, страхування автомобіля - 192,00 грн, проживання -258,42 грн, заробітна плата за три дні відрядження 546,75 грн та сума амортизації автомобіля - 254,79 грн.

Суд зазначає, що між сторонами відсутній спір стосовно сум фактичних витрат водіїв підприємства. Натомість позивач вважає що включення до витрат на транспортування товару витрат на заробітну плату, добові, проживання працівників та амортизацію авто не передбачено чинним законодавством України.

Як зазначалося, згідно пункту 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У свою чергу, собівартість перевезень (робіт, послуг) - виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також з виконання робіт і послуг, що забезпечують перевезення (наказ Мінтранспорту України від 05 лютого 2001 року №65).

Згідно Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, що затверджені наказом Міністерства транспорту України N 65 від 05 лютого 2001 року витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг) це: оплата послуг транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду), вартість яких включається до вартості перевезень (робіт, послуг); витрати на виготовлення розкладів руху пасажирських транспортних засобів, проїзних квитків, інструкцій, правил та іншої службової документації; витрати на декларування транспортних засобів і вантажів, оформлення провізних документів, іноземних паспортів, віз та інших дозволів пов'язаних із здійсненням закордонних перевезень; витрати за користування системами бронювання та резервування перевезень; витрати на обладнання міських ліній та ліній міжміських пасажирських та вантажних перевезень світловими табло, таблицями розкладу руху і вартості перевезень, іншими спеціальними знаками; витрати за користування автомобільними дорогами, поромами, автомобільними стоянками; витрати на обслуговування пасажирів, в тому числі санітарно-гігієнічні засоби, посуд, харчування, якщо вони включені в ціну квитка; До змінних витрат належать витрати, абсолютна величина яких змінюється (збільшується або зменшується) разом із зміною обсягів перевезень (робіт, послуг). Зокрема, витрати на пально-мастильні матеріали електроенергію, запасні частини і комплектуючі, оплату праці працівників, зайнятих на перевезеннях, відрахування на соціальні заходи тощо; Витрати на проведення поточного ремонту основних фондів та інших робіт власними силами, власне виробництво електричної та інших видів енергій, а також на трансформацію та передачу придбаної енергії до місця її споживання включається до відповідних елементів затрат; Витрати, пов'язані з доставкою (в тому числі вантажно-розвантажувальні роботи) матеріальних ресурсів транспортними засобами і персоналом підприємства, включаються до відповідних елементів витрат.

З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованими висновки контролюючого органу про необхідність включення понесених позивачем витрат, пов'язаних з оплатою праці водіїв, їх проживанням під час відрядження за межами митної території України до складу витрат на транспортування товару та погоджується із тим, що у спірних правовідносинах наявні правові підстави для нарахування позивачеві податкових зобов'язань з ПДВ на суму 271,04 грн за основним платежем, 135,52 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Оскаржене податкове повідомлення-рішення № від 05 січня 2015 року в частині, якою позивачеві нараховано 177079,19 грн податкових зобов'язань з податку на додану вартість за основним платежем та 88539,60 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування ввізного мита в сумі 6165,32 грн за основним платежем та 3082,70 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями грунтується на висновках контролюючого органу про протиправне невключення позивачем вартості комісійної винагороди у сумі 110000,00 дол. США, що підлягає сплаті комісіонерові у відповідності до вимог Договору комісії б/н від 14 січня 2013 року, до митної вартості імпортованого товару.

Так, 14 січня 2013 року між ПрАТ «Креатив» (Комітент) та О ДЖЕЙ ЕС СІ КРЕАТИВ ГРУП ПАБЛІК ЛІМІТЕД (Комісіонер) було укладено договір комісії за змістом якого Комісіонер зобов'язаний за дорученням Комітента за винагороду укласти від свого імені за рахунок Комітента одну або декілька операцій з закупівлі сільгосптехніки, у Джон Дір за ціною, не вище узгодженої Сторонами у Доповненнях до цього Договору у формі Додатку 1 до цього Договору (Т.1,а.с.77-79).

Вказаним договором передбачено, що виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно укладає договір купівлі-продажу з Продавцем. При укладенні відповідного Договору купівлі з Продавцем Комісіонер зобов'язаний діяти в інтересах Комітента (пп. 1.2,1.3 Договору). Пунктом 1.4 Договору передбачено, що купівля та поставка Продукції згідно «Договору купівлі» підтверджується складанням трьохстороннього акту для підтвердження приймання-передачі Продукції між Комісіонером, Продавцем і Комітентом у формі згідно Додатку №2 до цього договору («Акт приймання- передачі товару»).

Згідно п.4 Договору, за виконання доручення, викладеного в цьому Договорі, Комітент сплачує Комісіонерові винагороду в розмірі 110000,00 дол. США.

Згідно Додатку №1 вартість сільгосптехніки складає 4 921 623 дол. США, вартість комісійної винагороди -110000 дол. США, загальна вартість 5 031 623 дол. США (Т.1,а.с.80).

На виконання умов вказаного договору 14 січня 2013 року О ДЖЕЙ ЕС СІ КРЕАТИВ ГРУП ПАБЛІК ЛІМІТЕД було укладено з John Deer Internataional GmbH контракт на поставку продукції (самохідний оприскувач, пневматична сіялка, пневмоприцеп, дискова борона, польовий культиватор, трактор колісний та ін.) на загальну суму 4 921 623,00 дол. США, що підтверджується копією вказаного контракту, відповідним звітом комісіонера та додатками до контракту (Т.1,а.с.174-175,178-190).

На посвідчення, оплати за вказаним договором позивачем надано копії витягів з електронного реєстру платежів (Т.2,а.с.87-90).

Позивач, керуючись вимогами підпункту "а" пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, не включив сплачену комісіонерові винагороду за вказаним договором до митної вартості товару, мотивуючи це тим, що вказана сума є комісійними за закупівлю, платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

У свою чергу, відповідач наполягає на тому, що "плата покупця своєму агентові за надання послуг" у розумінні частини десятої статті 58 Митного кодексу України стосується агентського договору (стаття 295 Господарського кодексу України), а відтак - у спірних правовідносинах комісіонер - фірма "О ДЖЕЙ ЕС СІ КРЕАТИВ ГРУП ПАБЛІК ЛІМІТЕД" не є агентом позивача із його представництва за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів, що виключає застосування вищевказаного положення статті 58 Митного кодексу України.

Суд зазначає, що згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

У свою чергу, підпунктом "а" пункту 1 частини десятої вказаної статті Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати, понесені покупцем, а саме: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Отже, визначальною обставиною для звільнення декларанта від обов'язку включати комісійну винагороду до митної вартості товару є сплата такої винагороди за надання послуг, пов'язаних з представництвом інтересів декларанта за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

При цьому Митним кодексом України не обумовлено, яким саме із правочинів "посередницької групи" (агентський договір, договір доручення чи договір комісії) має бути засвідчене надання таких послуг.

Так, цивільним та господарським законодавством виокремлено три основних види посередницьких договорів: доручення, комісії та агентський.

Зокрема, відповідно до статті 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну (ст. 1012 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 103 Цивільного кодексу України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Відповідно до статті 1014 Цивільного кодексу України комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.

При цьому статтею 1018 Цивільного кодексу України наголошено, що майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Отже, при укладенні договору комісії комісіонер завжди діє в інтересах особи, яку він представляє, і за її дорученням виконує поставлене завдання укласти правочин.

За таких умов суд вважає юридично помилковою позицію відповідача про те, що пункт "а" частини десятої статті 58 Митного кодексу України стосується виключно агентського договору (стаття 295 Господарського кодексу України).

У свою чергу, на підставі викладеного, комісійна винагорода, сплачена позивачем "О ДЖЕЙ ЕС СІ КРЕАТИВ ГРУП ПАБЛІК ЛІМІТЕД" згідно із вищевказаним договором комісії, розглядається судом як плата позивача за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Викладене обумовлює висновок суду про відсутність правових підстав для включення відповідної комісійної винагороди до митної вартості імпортованого ПрАТ "Креатив" товару, а отже, і про протиправне донарахування позивачеві податкових зобов'язань з ПДВ та ввізного мита у цій частині.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення рішення № від 05 січня 2015 року в частині, якою позивачеві нараховано 1153,31 грн податкових зобов'язань з податку на додану вартість за основним платежем та 576,66 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування ввізного мита в сумі 5766,57 грн за основним платежем та 2883,29 грн - за штрафними (фінансовими) санкціям базуються на висновках податкового органу про порушення позивачем Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 року №2371-111 (Правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД), в частині невірного визначення класифікації товарів - «фільтрувальні рукави» (МД №901000006/2012/010662 від 25.10.2012, товар №5), «редукторний двигун» (МД №901050000/2013/000529 від 15.02.2013, товар №4), «фасування по біг-бегам» (МД №901050000/2013/006358 від 31.07.2013 товар №6).

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України, яка визначає структуру та застосування УКТ ЗЕД, остання складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, девятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД (стаття 68 Митного кодексу України).

Статтею 69 Митного кодексу України встановлено, що органи доходів і зборів класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України Про Митний тариф України від 05.04.2001 р. № 2371-ІІІ (із змінами і доповненнями).

При цьому, відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів (далі ОПІ) № 6 для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Судом встановлено, що 10 грудня 2011 року між ПрАТ «Креатив» та N.V. DESMET BALLESTRA GROUP S.A. укладено контракт на поставку позивачеві комплекту енергозберігаючого обладнання для екстракції та виробництва олії із насіння масляних культур потужністю 1700 тонн на добу за насінням соняшника або 1200 тонн на добу - насіння рапсу (Т.1,а.с.211-240).

Так, в рамках гарантійних зобов'язань, передбачених пунктом 12 вказаного контракту, ПрАТ "Креатив" на митну територію України ввезено «фільтрувальні рукави» (Т.1,а.с.244-247).

З метою проведення процедури митного оформлення товару позивачем подано до митного органу вантажно-митну декларацію МД від 25.10.2012 №901000006/2012/010662, із наступним описом товару у графі 31 вказаної митної декларації: «Запасні частини до комплекту енергозберігаючого обладнання для екстракції і виробництва олії з насіння олійних культур (частина повітряний фільтр поз. 3712). Фільтрувальний рукав -36 шт., фільтрувальні рукави для фільтр циклону(центрифуги) 3716/69Н, необхідні для фільтрації повітря, що проходить через фільтр центрифугу при транспортуванні лушпиння. Фільтрувальні рукави виготовляються із тканини» (Т.1,а.с.246).

Фільтрувальні рукави заявлені позивачем до митного оформлення за кодом згідно УКТЗЕД 8421 91 00 00 (повна ставка мита 0%), як частини центрифуг, включаючи відцентрові сушарки.

Митний орган стверджує, що позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №№1, 3(6) та 6, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», оскільки відповідно до пояснень до УКТЗЕД вказаний товар повинен бути віднесений до товарної позиції 5911 УКТЗЕД.

Розділом XVI додатку до Закону України "Про Митний тариф України" (далі - Додаток) передбачено, що товарна група 8421 (визначена у ВМД позивачем) включає в себе, зокрема, центрифуги, включаючи відцентрові сушарки; обладнання та пристрої для фільтрування або очищення рідин чи газів.

Натомість, посадовим особами митного органу визначено код товару -5911.

В свою чергу, Розділом XІ Додатку передбачено, що товарна група 59114 включає в себе, зокрема, тканини фільтрувальні, які використовуються у пресах для виробництва олії або аналогічних технічних потреб, включаючи тканини, вироблені з людського волосся.

З огляду на вказане можна дійти висновку, що визначаючи код товару при заповненні ВМД позивач виходив з того, що даний товар є складним пристроєм, що складається з різного матеріалу. Натомість посадовими особами митного органу код товару визначався виходячи з матеріалу, з якого переважно складаються фільтрувальні елементи.

Однак, з опису товару, що міститься у МД від 25.10.2012 №901000006/2012/010662 (Т.1,а.с.244-247) випливає, що імпортовані позивачем товари є частинами обладнання для фільтрування.

Дана обставина, серед іншого, підтверджується також, додатком до контракту №DBRU 10.12.2010, відповідно до змісту якого: "спецификация на поставку комплекта энергосберигающего оборудования десмет баллестра для экстракци и производства масла из семян масличных культур производительностью 1700 т/сутки по семенам подсолнечника или 1200 т/сутки по семенам рапса" (Т.1,а.с. 234-240).

При цьому, відповідно до частини 2 розділу XVI Додатку, за умови додержання положень примітки 1 цього розділу і примітки 1 груп 84 і 85 частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні класифікуватися згідно з такими правилами, зокрема, частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.

З огляду на наведену норму, враховуючи те, що позивачем декларувались саме частини обладнання для фільтрування, що зазначено і в оскарженому рішенні про визначення коду товару, можна стверджувати про обґрунтоване визначення позивачем коду товару - .

Також суд зазначає, що для класифікації товару за товарною групою 5911 вирішальною характеристикою є матеріал, з якого виготовлений товар (текстильні матеріали та вироби для технічного призначення), у той час як для класифікації товару до групи 8421 визначальним є не матеріал, а цільове призначення - фільтрування або очищення рідин чи газів. При цьому для класифікації товару до вказаної групи, окрім цільового призначення, основною характеристикою також є можливість використання даного товару як окремо, так і у складі інших пристроїв.

Так, відповідно Розділу XVI додатку до Закону України «Про Митний тариф України» вбачається, що цільовим призначенням товару, що належить до товарної групи 8421 є фільтрування або очищення рідин чи газів, при цьому відсутні жодні вказівки на складові частини товару.

Отже, до вказаної групи можуть бути віднесені товари, призначені для фільтрування або очищення рідин чи газів, незалежно від матеріалу та/або сукупності матеріалів, з яких він виготовлений.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів обгрунтованість віднесення ввезеного товару до товарної групи 8421, у той час як контролюючим органом не доведено протилежне.

Крім того, в рамках гарантійних зобов'язань, на виконання вимог контракту від 22 лютого 2011 року №DBRU від 10 грудня 2011 року, укладеного між ПрАТ «Креатив» та N.V. DESMET BALLESTRA GROUP S.A. (Т.1,а.с.211-240), на митну територію України ввезено «редукторний двигун» (товар №4) за МД від 15 лютого 2013 року №901050000/2013/000529.

З метою проведення процедури митного оформлення товару позивачем подано до митного органу вантажно-митну декларацію МД від 15 лютого 2013 року №901050000/2013/000529, у графі якої зазначено: «Запасні частини до комплекту енергозберігаючого обладнання для екстракції і виробництва і насіння олійних культур (частина поз. електропровідні матеріали поз. 708/04). Редукторний двигун (geared motor) -1 шт. Двигун асинхронний, трифазний, змінного струму, 1500 об/хв., 380 В, потужність 0,75 кВт, укомплектовано редуктором» (Т.1,а.с.192).

Так, вказаний товар заявлений позивачем до митного оформлення за кодом згідно УКТЗЕД (повна ставка мита 0%), з урахуванням потужності пристрою, класифіковано як "редукторний двигун".

Митний орган стверджує, що позивачем порушені вимоги Основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №№1, 3(6) та 6, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», оскільки відповідно до пояснень до УКТЗЕД вказаний товар повинен бути віднесений до товарної позиції згідно УКТЗЕД, як двигун змінного струму, багатофазний, потужністю більше як 750 Вт (вартість товару 3192,49 грн.-299,70 Євро) за ставкою ввізного мита у розмірі 5% (Т.1,а.с.20-21).

Суд зазначає, що група товарів 85 - машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя - унормована Розділом XVI УКТЗЕД.

Так, зокрема, до товарної позиції за кодом належать двигуни змінного струму потужністю більше як 750 Вт.

Виходячи з граматичного тлумачення вказаної законодавчої норми, суд вважає, що двигуни та генератори електричні, потужність яких менша або дорівнює 750 Вт (а отже - і імпортований позивачем редукторний двигун потужністю 0,75 кВт=750 Вт) не можуть бути віднесені до товарної позиції згідно УКТЗЕД.

Отже, висновки контролюючого органу у цій частині є протиправними.

Крім того, на підставі контракту від 06 квітня 2011 року №АК-11-038-04782/11, укладеного між ПрАТ «Креатив» та Amandus Kahi GmbH & Co/KG (Т.2,а.с.7-34), на митну територію України ввезено обладнання для гранулювання соломи пшениці та кукурудзи, яке призначене для розпушування тюків соломи, сушіння, подрібнення і гранулювання в паливні гранули з подальшим відвантаженням до автотранспорту і фасуванням по біг- бегам. За даними договірними зобов'язаннями ввезення обладнання здійснюється частинами.

Так, за ВМД від 31 липня 2013 року №901050000/2013/006358 за кодом згідно УКТЗЕД 8428 90 95 00 імпортовано частину обладнання із зазначенням у графі 31 вказаної митної декларації наступного опису товару №6: «..станція розвантажування крохмалю з біг-бегів (поз. 2160, код К8100-8879) - 1 шт., складається з опорної рами, рами для підвішування біг-бегів, розвантажувальної головки з приєднанням для аспірації. Фасування для біг- бегів (поз. 4090, код К8700-0269) -1 шт., складається з рами, затиск для подаючої труби, регульованої по висоті рами для прийняття біг бегів, крюки-карабіни на компенсаторних пружинах для підвішення біг - бегів...».

Відповідно до технологічного опису обладнання станція розвантажування біг-бегів (поз. 2160) знаходиться на лінії подрібнення. В станції розвантаження біг-бегів відбувається підготовка в'яжучої речовини (крохмалю) для послідуючого дозування його за допомогою шнекового транспортеру і дозуючого обладнання для дрібних компонентів. Фасування для біг-бегів (поз. 4090) знаходиться на Лінії готової продукції. Зі складу готової продукції, через перепускні клапани відбувається фасування гранул по біг- бегам.

Основною функцією даного обладнання є транспортування за відвантаження готової продукції- паливних гранул (Т.1,а.с.248-250).

Відтак, ввезений товар було класифіковано позивачем та заявлено до митного оформлення за кодом УКТЗЕД 8428 90 95 00 (ставка мита 0%).

Відповідач натомість стверджує, що даний вид товару повинен класифікуватися за кодом УКТЗЕД 8422 30 0099- інше обладнання для наповнення, закупорювання пляшок, банок, закривання ящикiв, мiшкiв або iнших ємкостей, їх запечатування, закорковування або наклеювання на них етикеток; обладнання для герметизацiї пляшок, банок, тюбикiв та аналогiчних ємкостей; обладнання для газування напоїв, за яким ставка ввізного мита становить 2%.

Так, співставляючи Пояснення до товарної позиції 8428, за яким до цієї товарної позиції включається широкий ряд машин для механічного переміщення матеріалів, товарів і т.п. (підіймання, переміщення по конвеєру, навантаження, розвантаження і т.п.), навіть якщо спеціально призначені для застосування в будь-якій окремій галузі промисловості: у сільському господарстві, металургії і т.п., а також Пояснення до товарної позиції 8422, за яким до відповідної товарної позиції включаються пристрої різних типів для упакування товарів, зокрема, обладнання для заповнення ємкостей (наприклад, барил, бочок, банок, пляшок, глечиків, тубусів, ампул, коробок, пакетів чи мішків), часто оснащене допоміжними приладами контролю об'єму або ваги, а також пристроями для закривання самих ємкостей, відповідач доходить висновку, що товар "фасування по біг-бегам" можна одночасно віднести до двох зазначаених позицій.

У свою чергу, Примітка 2 до групи 84 містить застереження, за яким машини або пристрої, які можна віднести одночасно машини або пристрої, які можна віднести одночасно до товарних позицій 8401-8424 чи товарної позиції 8486 та у той же час до однієї або більше товарних позицій 8425-8480, слід включати до відповідних товарних позицій першої групи (8401-8424) або до товарної позиції 8486 залежно від конкретного випадку, а не до товарних позицій останньої групи (8425-8480).

Проте, відповідачем не враховано, що необхідною передумовою застосування положень Примітки 3 є додержання положень примітки 3 до розділу XVI та примітки 9 до цієї групи.

Так, положеннями Приміток 3 та 4 до розділу ХVI УКТЗЕД визначено, що комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат, та інші машини, призначені виконувати дві чи кілька доповнюючих або не пов'язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше. У разі якщо машина (включаючи комбінацію машин) складається з окремих комплектуючих вузлів (незалежно від того, розміщені вони окремо чи з'єднані між собою трубопроводами, трансмісійними механізмами, електричними кабелями чи іншими пристроями), призначених для забезпечення одночасного виконання чітко визначених функцій, що включені до однієї з товарних позицій групи 84 або 85, таку машину потрібно класифікувати у товарній позиції, що відповідає визначеній функції.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги зазначені у технологічному описі обладнання відомості, суд приходить до висновку, що податковий орган необгрунитовано прийшов до висновку про класифікацію ввезеного позивачем товару за кодом УКТЗЕД , а отже, протиправно донарахував позивачеві відповідні грошові зобов'язання.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення рішення № від 05 січня 2015 року в частині, якою позивачеві нараховано 15612,98 грн податкових зобов'язань з податку на додану вартість за основним платежем та 7806,49 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування позивачеві суми ввізного мита на 526,63 грн за основним платежем та 263,32 грн- за штрафними (фінансовими) санкціями базуються на висновках контролюючого органу про порушення позивачем статей 257, 266 Митного кодексу України, в частині незаявлення ПрАТ «Креатив» за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість товарів «пальмовий стеарин», «пальмовий олеін» та «пальмоядрова олія» під час їх декларування.

Підставою для оспорюваних донарахувань став висновок відповідача про заниження позивачем ваги імпортованої сировини під час її декларування при митному оформленні з огляду на існування розбіжностей у вагових показниках імпортованої продукції («пальмовий стеарин», «пальмовий олеін» та «пальмоядрова олія») між даними ВМД та результатами внутрішнього вагового контролю на підприємтсві, відображеними у Так, контролюючим органом виявлено, що під час їх декларування ПрАТ «Креатив» придбаного товару «пальмовий стеарин», «пальмовий олеін» та «пальмоядрова олія», позивачем були заявлені відомості щодо вагових показників імпортованого товару, які не відповідають даним, отриманим за результатами внутрішнього вагового контролю отриманої сировини на підприємстві, відображеним у талонах зважування та актах невідповідності ваги товару, складених посадовими особами ПрАТ "Креатив".

Судом встановлено, що 11 червня 2013 року між Компанією "TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) BHD", Малайзія (Продавець) та ПрАТ "Креатив" (Покупець) укладено контракт №130611-1 (Т.2,а.с.37-48).

Предметом такого правочину є поставка позивачеві товару: пальмового олеїну, пальмового масла, пальмоядрового масла (олія), пальмового стеарину, кокосової олії (Т.1,а.с.12-18).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Контракту продавець зобов'язався здійснити поставку, покупець в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити, у встановленому контракті порядку, наступний який поставляється на умовах DAР (правил Інкотромс 2010), ПАТ "Іллічівський масложиркомбінат" м.Іллічівськ, або ПАТ «Одеський Порт Виробничо-Перевалочний Комплекс», м. Одеса, Україна.

За змістом п. 2.1. зазначеного Контракту кількість, ціна, умови оплати, період поставки кожної партії зазначено в специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до пункту 2.6. Контракту, кількість товару визначається в порту розвантаження, як різниця між зваженням цистерн до та після завантаження в цистерни. Кількість після завантаження є остаточною.

Так само, 26 вересня 2013 року між ПрАТ "Креатив" (Покупець) та компанією "Альфа Трейдінг Лімітед" (Малайзія) було укладено контракт № 26/09 на поставку тропічних олій на умовах DAP.

Пунктом 1.5 Контракту обумовлено, що кількість товару визначається у місці його завантаження у транспортний засіб у відповідності із сертифікатом кількості, виданим Торгово-промисловою палатою України. Кількість товару, визначена в місці завантаження, є остаточною для здійснення розрахунків з продавцем.

Згідно документів, які подавалися ПрАТ ""Креатив" до митного контролю, у ході виконання зазначених контрактів позивачем було отримано, оплачено та розмитнено всього 8573470 кг товару (тропічних жирів) (Т.2,а.с.49-57,59, 61, 63, 65, 67,69,71).

Частина перша статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення визначає забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно з положеннями статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, згідно частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У свою чергу, стаття 54 Митного кодексу України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З викладеного вбачається, що талони зважування та акти невідповідності ваги товару, на які посилається відповідач в обгрунтування своєї позиції, не є документами, що підтверджують митну вартість товару у розумінні частини другої статті 53 Митного кодексу України, а відтак - не можуть бути свідченням незаявлення позивачем точних та достовірних даних про кількість імпортованого товару під час його декларування.

Натомість, використовуючи відомості позивача щодо здійснення внутрішнього вагового контролю отриманого товару на підприємстві, відповідач дійшов висновку, що позивачем протягом 2012-2013 років фактично отримано на 10040 кг товару більше, аніж заявлено до розмитнення, тобто 8583510 кг (Т.2, а.с. 58, 69, 62, 64, 66, 68, 70, 72).

Зведені дані щодо наявності розбіжностей у вазі кожної партії отриманого позивачем товару відображені у Додатку 6 до Акту перевірки (Т1, а.с. 65-71).

Із заявлених у вказаному Додатку відомостей вбачається, що різниця ваги продукції щодо окремих партій товару згідно поданих до митного оформлення документів та документів внутрішнього обліку підприємства становила від 0,05% до 0,35%.

Позивач не спростовує, що при отриманні даного виду сировини ПрАТ «Креатив» здійснювало внутрішній ваговий контроль отриманого товару на підприємстві, проте наголошує, що різниця у вазі, встановленій відповідно до умов контрактів у місці поставки, відрізнялась у межах похибки ваг ПрАТ "Креатив" (Т.2,а.с.60,62,64,66,68,70,71).

Суд погоджується з такою позицією позивача та зазначає, що Порядком обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженим Наказом Мінагрополітики України від 11 вересня 2009 року № 656 допускаються норми граничного розходження у визначенні маси вантажу, обумовлені допустимою похибкою, встановленою для автомобільних та залізничних ваг, на яких здійснюється зважування партій сировини.

Отже, у розгляді цієї справи відповідачем не подано належних доказів на підтвердження факту надання Товариством неповної, недостовірної, неправдивої інформації митному органові при декларуванні спірних товарів. Під час пропуску спірного вантажу через митний кордон України митним органом не було виявлено підстав для коригування визначеної у ВМД ваги.

Доводи контролюючого органу про заявлення позивачем неправильних відомостей щодо кількості (ваги) імпортованої продукції під час її декларування ґрунтуються виключно на порівнянні даних товарно-супровідної документації та даних внутрішнього обліку товару на підприємстві.

Однак, документи внутрішнього обліку товару не можуть слугувати беззаперечним свідченням недостовірності відомостей, вказаних відправником у товаросупровідних документах. Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 15 травня 2013 року №К/9991/73161/12.

Інших доказів протиправності дій імпортера (позивача у справі) відповідачем не представлено.

За таких умов суд доходить висновку щодо незаконності оспорюваних позивачем донарахувань податку на додану вартість у цій частині.

На підставі частин першої, третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у сув'язі з положеннями чинної на час звернення позивача до суду з позовом частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", сплачений позивачем судовий збір (Т.1, а.с.32) належить присудити ПрАТ "Креатив" відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Кіровоградській області: 487,20 грн - 182,70 грн (повна сума судового збору за позовні вимоги, у задоволенні яких відмовлено).

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2015 року №, яким ПрАТ «Креатив» нараховано грошове зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на загальну суму 18687,78 грн. (за основним платежем - 12 458,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6 229,26 грн.);

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2015 року №, в частині, якою ПрАТ «Креатив» нараховано грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України на загальну суму 290888,22 грн. (за основним платежем - 193925,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 96962,74 грн).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Присудити Приватному акціонерному товариству "Креатив" судовий збір у розмірі 304,50 грн (триста чотири гривні, п'ятдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук