Справа № 694/245/16-а
Суддя: Кравченко Т. М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/245/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати положення ч. 1 рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 33 від 16.09.2004 року щодо введення в експлуатацію надвірних споруд площею 48,7 кв.м. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 березня 1950 року вона придбала будинок по АДРЕСА_1, а 14 грудня 1988 року Стецівська сільська рада видала їй сідоцтво про право власності на це будинковолодіння. Поруч з цим будинком побудував свій будинок її син ОСОБА_7, який помер в 2004 році. Після смерті сина невістка ОСОБА_3 оформила свідоцтво про право власності на свій будинок та включила в своє свідоцтво приміщення позивача, а саме: літню кухню-сарай, криницю, прибудову, туалет, огорожу та ворота. З'ясувалося, що Стецівська сільська рада Звенигородського району прийняла рішення № 33 від 16.09.2004 року, яким визнала право власності на частину будівель позивача за ОСОБА_3 Позивач звернулась до Стецівської сільської ради та в 2005 році було прийнято рішення, яким відмінено раніше прийняте рішення № 33 від 16.09.2004 року, а БТІ рекомендовано внести зміни в документи. Оскільки ОСОБА_3 приміщення позивача не звільнила, вона звернулася до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 В свою чергу ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до суду про скасування рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №15-3 від 21.03.2005 року, яким відмінено рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаськоїї області № 33 від 19.06.2004 року та постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2015 року її позов був задоволений. Про прийняте Стецівською сільською радою рішення від 16.09.2004 року № 33 про визнання права власності на частину споруд ОСОБА_5 за ОСОБА_3 позивач не знала, заяви про відмову від своїх будівель не подавала. Вважає, що не пропустила строк звернення до суду, оскільки рішення Стецівської сільської ради № 33 від 16.09.2004 року було скасоване сільською радою та відновило дію лише після винесення постанови суду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги у зменшеному розмірі підтримали та просили їх задовольнити. Представник ОСОБА_2 пояснила, що позивач давала згоду синові та невістці ОСОБА_3 на будівництво в її дворі будинку та надвірних споруд, однак вона не давала дозволу на включення частини своїх надвірних споруд до власності ОСОБА_3

Представник Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не з'явився. Відповідач звернувся до суду із заяво про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні позову. Представник ОСОБА_4 пояснив, що за заявою ОСОБА_3 рішенням Стецівської сільської ради Звенигородського району № 10-3 від 31.03.2004 року їй було надано під забудову земельну ділянку площею 0,15 га. Рішенням Стецівської сільської ради № 24 від 13.06.2004 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво по АДРЕСА_1 та 09.07.2004 року вона уклала угоду з виконкомом Стецівської сільської ради про право забудови земельної ділянки. ОСОБА_3 отримала будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,15 га, згідно якого передбачено розташування житлового будинку та господарсько-побутових споруд. 01.09.2004 року будівництво було закінчене та введено в експлуатацію, а на замовлення ОСОБА_3 ЧООБТІ виготовлено технічний паспорт. 26.10.2004 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Стецівською сільською радою на підставі рішення № 33 від 16.09.2004 року. 11.11.2004 року вона отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Підстав для визнання рішення сільської ради незаконним немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 136, ч. 3 ст.112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 112 КАС України суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 13.12.1988 року позивач ОСОБА_5 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно даних інвентаризаційної справи на домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, оглянутої в судовому засіданні, та технічного паспорту станом на 25.11.1988 року домоволодіння позивача складалося з житлового будинку «А-1», веранди «а», сараю «Д», сараю «Б», погреба «п», воріт «в», криниці «к» та забору «з». Рік побудови житлового будинку А-1» та веранди «а» - 1962, а сараю «Д», сараю «Б», погреба «п», воріт «в», криниці «к» та забору «з» - 1965 (а.с. 37-41).

Згідно даних інвентаризаційної справи та технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 23.04.2015 року домоволодіння позивача ОСОБА_5 складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», літньої кухні-сараю «Б», сараю «б», погреба «Г», огорожі №1, воріт з хвірткою № 2, колодязя № 3. При цьому вбачається, що літня кухня-сарай «Б» та сарай «б» розташовані на місці колишнього сараю «Б», а сарай «Д» відсутній (а.с. 6-10).

Також судом встановлено, що на підставі рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 10-3 від 31.03.2004 року ОСОБА_3 надано земельну ділянку у приватну власність під будівництво та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га (а.с. 42).

Згідно рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 24 від 13.05.2004 року ОСОБА_3 надано дозвіл на побудову будинку по АДРЕСА_1 Черкаської області (а.с. 43).

Згідно дозволу на виконання будівельних робіт № 59 від 09.07.2004 року та будівельного паспорту ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарсько-побутових споруд по індивідуальному проекту по АДРЕСА_2 (а.с. 45-49, 50,51).

Після закінчення будівництва ОСОБА_3 воно було прийняте в експлуатацію згідно Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд в експлуатацію від 01.09.2004 року. З цього Акту вбачається, що до господарських споруд, побудованих ОСОБА_3, відносяться: літня кухня-сарай «Б» площею 40,1 кв.м., прибудова «б» площею 8,6 кв.м., гараж-сарай «В» площею 51,2 кв.м., а всього загальною площею 99,9 кв.м. (а.с. 52).

Рішенням Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 33 від 16.09.2004 року на підставі Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 01.09.2004 року введено в експлуатацію житловий будинок загальною площею 84,9 в.м. та господарські будівлі площею 99,9 кв.м., побудовані ОСОБА_3 на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_2 та визнано за нею право власності на це будинковолодіння (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про право власності, виданого Стецівською сільською радою 26.10.2004 року, та технічного паспорту ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_2. Домоволодіння складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», ганку «г», літньої кухні-сараю «Б», прибудови «б», гаража-сараю «В», огорожі №1, воріт № 2, колодязя № 3, вбиральні № 4 (а.с. 53-55, 57, 58).

Рішенням Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 15-3 від 21.03.2005 року за заявою позивача ОСОБА_5 було відмінено раніше прийняте рішення виконкому № 33 від 16.09.2004 року про визнання права власності за ОСОБА_3 на частину господарських будівель по АДРЕСА_2, а саме: сарай-літня кухня, криниця, огорожа, брама, які згідно технічного паспорту належать ОСОБА_5 (а.с. 72).

Вказане рішення визнане незаконним та скасоване постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області в зв'язку з тим, що сільська рада не мала права самостійно скасовувати своє попередньо прийняте рішення (а.с. 12,13).

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема:

1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності";

3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно з положеннями ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Згідно з положеннями ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході судового розгляду встановлено, що в документах позивача ОСОБА_5, які датовані 1988 роком, та документах третьої особи ОСОБА_3, що видані на підставі рішення Стецівської сільської ради № 33 від 16.09.2004 року, містяться дані про те, що їм обом належать: літня кухня-сарай «Б», прибудова «б», огорожа №1, ворота № 2 та колодязь № 3, що є неможливим та свідчить про незаконність прийнятого сількою радою рішення в частині введення в експлуатацію вказаних споруд як новозбудованих.

Крім наданих позивачем документів, факт неправомірності прийнятого сільською радою рішення вбачається також з Акту розмічування осей житлового будинку та господарських будівель в натурі від 09.07.2004 року та експлікації до проекту плану забудови садибної земельної ділянки забудовника ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, згідно яких на момент розробки проекту господарська споруда літня кухня -сарай «Б» на земельній ділянці позивача ОСОБА_5 (№ 13 на плані а.с. 69) вже існувала.

Враховуючи те, що рішенням Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16 вересня 2004 року № 33, а саме частиною 1 цього рішення, введено в експлуатацію господарські будівлі площею 99,9 кв.м., 48,7 кв.м. з яких не були збудовані ОСОБА_3 та належать ОСОБА_5, що порушує права позивача, в цій частині воно має бути визнане протиправним та підлягає до скасування.

Відповідач Стецівська сільська рада визнала позов ОСОБА_3 та такі дії відповідача суперечать закону та не порушують чиїх-небудь прав, свобод або інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здіснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 74, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про скасування рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати положення частини 1 рішення Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16 вересня 2004 року № 33 щодо введення в експлуатацію господарських будівель площею 48,7 кв.м., побудованих ОСОБА_3

Стягнути на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Повний текст постанови виготовлено 26 квітня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.М. Кравченко