Справа № 1170/2а-2981/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/9991/62798/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2011р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р. у справі за його позовом до Долинської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області, третя особа - первинна організація профспілки працівників Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача частини недоотриманої заробітної плати, утриманої на сплату профспілкових внесків у розмірі 651,02 грн. Просив поновити строк звернення до суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2011р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть проводитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 243 КЗпП України передбачено, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.

Згідно частини 3 статті 249 КЗпП України за наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок професійної спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою. Власник або уповноважений ним орган не вправі затримувати перерахування зазначених коштів.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 01.04.2008р. позивач працював на посаді старшого державного податкового інспектора юридичного сектору Бобринецької МДПІ, у зв'язку із реорганізацією окремих державних податкових інспекцій та припинення Бобринецької МДПІ шляхом її приєднання до Долинської МДПІ, позивач з 01.06.2010р. працював на зазначеній посаді у Долинській МДПІ.

01.04.2008р. позивачем подані заяви про прийняття його в члени профспілки та про утримання з його заробітної плати 1% до фонду профспілки членських внесків.

Згідно протоколу №2 від 02.04.2008р. на зборах профспілки позивача вирішено прийняти в члени профспілки.

Наказом Долинської МДПІ №12-о від 12.04.2011р. позивача звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Із заробітної плати позивача за період з квітня 2008 року по лютий 2011 року утримано членські профспілкові внески.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач діяв відповідно до вимог законодавства України на підставі поданої позивачем заяви про вступ до профспілкової організації та наданого позивачем письмового дозволу на відрахування частини його заробітної плати на профспілкові внески.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено правомірність відрахування відповідачем із заробітної плати позивача профспілкових внесків, позивачем рішення про прийняття його в члени профспілки не оскаржувалось, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на примусове прийняття відповідачем його у члени профспілки є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки в матеріалах справи є заява позивача про відрахування частини заробітної плати до фонду профспілки і позивачем факт написання такої заяви не заперечувався.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2011р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник