Справа № 825/1561/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" квітня 2016 р. м. Київ К/800/34954/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що у березні 2014 року його призвано на військову службу і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту» (далі постанова КМ України № 426) та наказу Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402 (далі наказ МО № 402) він має право на забезпечення харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави. Посилаючись на те, що через бездіяльність відповідачів його своєчасно не зарахували на продовольче забезпечення, а в подальшому не виплатили грошову компенсацію у розмірі вартості установленої норми харчування, просив суд, визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно не зарахування його на продовольче забезпечення з 18 березня 2014 року по 12 березня 2015 року до Військової частини НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації у розмірі вартості встановлених норм харчування; визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати такої компенсації за період з 18 березня 2014 року по 12 березня 2015 року та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 6343,20 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації у розмірі вартості встановлених норм харчування до Військової частини НОМЕР_1 по ОСОБА_1 . Визнано неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої грошової компенсації замість встановлених норм харчування, згідно з наказами ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 грудня 2014 року № 575 (додаток №9) за період з 18 березня по 30 листопада 2014 року включно в сумі 4545,96 грн; від 02 січня 2015 року № 02 (додаток №9) за період з 01 по 31 грудня 2014 року включно в сумі 546,22 грн; згідно з наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 лютого 2015 року № 90 (додаток №9) за період з 01 по 31 січня 2015 року включно в сумі 546, 22 грн; від 04 березня 2015 року № 169 (додаток №9) за період з 01 по 28 лютого 2015 року включно в сумі 493,36 грн та від 06 квітня 2015 року № 244 (додаток №9), за період з 01 по 12 березня 2015 року включно в сумі 211,44 грн. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 6343,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 по невиплаті грошової компенсації та стягнення грошової компенсації з Військової частини НОМЕР_1 та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанцій. Зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, норми Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) та постанови КМ України № 426. Вказує, що апеляційний суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та не звернув уваги на те, що під час розгляду справи відповідачі не заперечували факти допущеної ними бездіяльності.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами встановлено, що у зв`язку з оголошенням мобілізації, 18 березня 2014 року ОСОБА_1 призвано на військову службу та призначено на посаду старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18 березня 2014 року № 20.

Наказом ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10 грудня 2014 року № 575 з 01 грудня 2014 року позивача зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 квітня 2015 року № 275 внесено зміни до наказу № 575 та встановлено ОСОБА_1 грошову компенсацію замість встановлених норм харчування, за період з 18 березня по 30 листопада 2014 року включно в сумі 4545,96 грн (додаток №11).

В подальшому, Чернігівський ОВК додатково направив командиру Військової частини НОМЕР_1 накази про виплату такої компенсації позивачу, зокрема: від 02 січня 2015 року № 2 в сумі 546,22 грн за грудень 2014 року (додаток № 6); від 04 лютого 2015 року № 90 в сумі 370,02 грн за січень 2015 року (додаток № 9); від 04 березня 2015 року № 169 в сумі 493,36 грн за лютий 2015 року (додаток № 10); від 06 квітня 2015 року № 244 в сумі 211,44 грн за березень 2015 року (додаток № 9). Проте, вказані суми позивачу не виплачено.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату заборгованості по грошовій компенсації замість норми харчування за період з 18 березня 2014 року по 12 березня 2015 року.

Листом від 14 квітня 2015 року №69/1026 йому відмовлено у її виплаті через відсутність бюджетних асигнувань.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з наказами Чернігівського ОВК №№ 275, 2, 90, 169, 244 позивачу слід виплатити 6343,20 грн грошової компенсації у розмірі вартості встановлених норм харчування.

Скасовуючи в частині рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Військова частина НОМЕР_1 згідно з положеннями Бюджетного кодексу України не мала можливості вчиняти дії щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням або виплатити грошову компенсацію замість установленої норми харчування, а тому вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів є передчасними та не підлягають задоволенню.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ, який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною 1 статті 9 цього Закону, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини 1 статті 91 Закону № 2011-ХІІ, продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Норми харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань затверджено постановою КМ України № 426, згідно з підпунктом «н» пункту 1 приміток до «норми № 1 загальновійськова» якої, за рахунок держави харчуванням забезпечуються, зокрема, громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.

Наказом МО № 402 затверджено Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, відповідно до пункту 2.3. якого, у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Розпорядженням начальника Центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07 червня 2012 року № 905 Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно ведуть військове господарство, Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 з 01 вересня 2012 року.

Отже, з грудня 2014 року ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 видано накази №№ 275, 2, 90, 169, 244 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, зокрема, позивачу, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова) ОСОБА_1 має право на виплату такої компенсації за період з 18 березня 2014 року по 12 березня 2015 року включно.

Враховуючи те, що Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 і невчасне надіслання наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації та відсутність бюджетних асигнувань не позбавляє останнього права на встановлені для позивача державні гарантії під час проходження військової служби, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність у Військової частини НОМЕР_1 зобов`язань перед позивачем.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року скасувати, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

СуддіС.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак