Справа № 813/4558/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 876/7513/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису № 18ш від 04.02.2013 року та постанови №1ш/182-ф від 29.05.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що припис про знесення надбудови до другого поверху та прибудови до квартири АДРЕСА_1, винесений Інспекцією ДАБК за результатами перевірки, є крайнім та найсуворішим засобом реагування, застосований до позивача необґрунтовано та незаконно. Оскільки ж припис є необґрунтованим, то і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимог такого припису теж є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року по справі № 813/4558/13-а позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 18ш від 04.02.2013 року. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області № 1ш/182-ф від 29.05.2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією ДАБК у Львівській області, на підставі звернення Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо самовільної надбудови та прибудови до квартири АДРЕСА_1 про що складено акт № 10ш від 18.01.2013 року, в якому зазначено, що за відповідною адресою здійснено прибудову та надбудову до існуючого житлового приміщення.

За результатами перевірки інспектором ДАБК винесено припис № 18ш від 04.02.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано ОСОБА_1 в 90-денний термін з дня отримання даного припису здійснити знесення надбудови до другого поверху та прибудови до квартири АДРЕСА_1.

Чергову позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекцією ДАБК проведено 20.05.2013 року, про що складено акт № 68ш. За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги припису № 18ш від 04.02.2013 року, не усунуто істотного порушення, не знесено самовільну прибудову та надбудову до квартири АДРЕСА_1, чим порушено абз 3 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» .

Також, Інспекцією ДАБК прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1ш/182-ф від 29.05.2013 року, якою встановлено, що ОСОБА_1 не виконала вимог припису № 18ш від 04.02.2013 року, чим порушила абз. 3 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», та застосовано штраф за порушення, згідно з ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, у розмірі 5100,00 грн. .

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач не заперечував, що створення об'єкта архітектури відбувалося без виготовлення та затвердження проектної документації, також без отримання дозволу на виконання будівельних робіт та без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, однак стверджує, що здійснена ним прибудова відповідає будівельним нормам, немає відхилень від хоч і не затвердженого проекту та не суперечить суспільним інтересам.

На підтвердження такої позиції позивач надав суду:

- свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 30,5 кв.м;

- заяву ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 не заперечує проти реконструкції з надбудовою та прибудовою до до АДРЕСА_1;

- звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 від 2013 року підготовлений ФОП ОСОБА_3, згідно з яким за результатами проведення технічного обстеження об'єкта встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації;

- сертифікат компетентності фахівця з неруйнівного контролю № 5801.VT/2/11 від 22.11.2011 року виданий ОСОБА_3;

- технічний паспорт від 17.08.2011 року на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 30,5 м;

- проект реконструкції з надбудовою та прибудовою квартири АДРЕСА_1;

- технічний паспорт від 01.08.2013 року на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 79,7 кв.м;

- рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/9424/13-ц від 20.12.2013 року про визнання за ОСОБА_1права власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 79,7 кв.м. Згідно з відміткою рішення не оскаржено та набрало законної сили

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Законодавством у сфері містобудівної діяльності передбачено, що виконання будівельних робіт повинно супроводжуватися виготовленням та затвердженням проектної документації, отриманням дозволу на виконання будівельних робіт, чи реєстрацією декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частин 1, 2 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Згідно п.7 ст. 376 ЦК України - у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Перебудова самочинно збудованого об'єкта може бути проведена лише за рішенням суду за таких умов: а) у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; б) істотного порушення будівельних норм і правил; в) за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. За таких умов особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, зобов'язана провести відповідну перебудову, або такий об'єкт буде знесено.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.09.2012 року «Про застосування судами ст. 376 Цивільного Кодексу України (про правовий статус самочинного будівництва)» відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у внутрішньому плануванні зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості.

Аналізуючи апеляційну скаргу Інспекції ДАБК у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не спростовує правової позиції суду першої інстанції, але незважаючи на це просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення винесене судом першої інстанції.

На думку колегії суддів апеляційного суду, Інспекцією не надано доказів того, що будівельні роботи, виконані позивачем, істотно порушують будівельні норми, а також доказів неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм. При цьому, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами, а не з невиконанням припису.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 41, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року у справі № 813/4558/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 25.04.2016 року.