Справа № 814/76/16
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/76/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представників апелянта Талаша Г.К. та Дубровського С.С.,

представника позивача Капіноса І.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:
В січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу № 2 від 04.01.2016 року в частині направлення полковника ОСОБА_1 до нового місця проходження військової служби на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуваний наказ було прийнято в порушення норм Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних силах України чим порушує права позивача, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 04.01.2016 року №2 в частині направлення полковника ОСОБА_1 , 1960 року народження, до нового місця проходження військової служби - на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України, ВРС-0602002.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, командувач Повітряних Сил Збройних Сил України в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв`язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

04.01.2016 року командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України прийнято наказ № 2, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України, ВРС-0602002.

Судом першої інстанції було задоволено позовні вимоги, з огляду на те, що вищезазначений наказ є протиправним в частині призначення позивача до нового місця проходження військової служби на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України, ВРС-0602002.

Судова колегія дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла до висновку щодо наявності правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України атестування військовослужбовців в особливий період не проводиться. У разі подання документів з питань призначення їх на посади нагородження чи присвоєння чергових військових звань складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Згідно підпункту 5 пункту 1.5 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 для встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, установах, організаціях, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, оформляються клопотання посадових осіб у вигляді службової характеристики, рапорту, телеграми, списку, донесення, якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити документи, визначені підпунктами 1-3 цього пункту, - на військовослужбовців щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння їм військових звань (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, та осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.9. Інструкції підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є копії атестацій і щінних карток, а в особливий період - службові характеристики.

Відповідно до пункту 7.17. Інструкції під час особливого періоду у разі подання документів з питань призначення військовослужбовців на посади, нагородження чи присвоєння чергових військових звань, залежно від результатів службової діяльності та отриманого бойового досвіду військовослужбовців, посадові особи, які складають на військовослужбовців службові характеристики, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають. Також надають рекомендації стосовно подальшого службового використання або їх заохочення, а саме: переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення.

Судовою колегією встановлено, що відповідно до пункту 3 наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16.11.2015 року №137 «Про неналежне зберігання зброї та боєприпасів у військовій частині пп НОМЕР_1 та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 було оголошено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Крім того, відповідно до Наказу №137 тимчасово виконуючим обов`язки командувача Повітряних Сил Збройних Сил України прийнято рішення опрацювати характеристику на позивача для прийняття рішення щодо доцільності його перебування на займаній посаді.

Відповідно до статті 102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.

Якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

Станом на 06.02.2016 року ОСОБА_1 відповідно до наказів Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №55 від 27.04.2015р., №67 від 22.05.2015р., №68 від 22.05.2015р., №99 від 11.08.2015р. та №137 від 16.11.2015р. має 5 не знятих дисциплінарних стягнень.

Відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008 призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестації, а в особливий період - на підставі висновку службової характеристики.

З урахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 04.01.2016 року №2, що є предметом оскарження, про призначення позивача на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (м.Вінниця) прийнятий з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому є законним.

Крім того суд першої інстанції не звернув увагу на доводи відповідача, які надавались до суду в запереченнях до позову, про те, що позивач після накладеного дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі підтверджується доповідною запискою заступника командувача Повітряних Сил з авіації-начальника авіації Командування ПС ЗС України від 23.11.2015р. №9402пз, згідно з якою у відповідності до статті 102 Дисциплінарного статуту ЗСУ запропоновано прийняти кадрове рішення та призначити позивача на посаду, яка виключає безпосереднє керівництво особовим складом та не пов`язаною з організацією внутрішньої служби, на вакантну посаду у оперативне управління штабу Командування ПС ЗС України, а тому посилання ОСОБА_1 , що йому було запропоновано посаду вище чим він займав є безпідставним.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 Наказу №137 від 16.11.2015р. командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України 25.11.2015р. було затверджено службову характеристику на полковника ОСОБА_1 .

Висновком службової характеристики стало невідповідність займаній посаді та доцільність призначення позивача на посаду начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

Призначення позивача в інший гарнізон (м. Вінниця) здійснено в зв`язку з тим, що на момент видання вищезазначеного наказу вакантні посади, відповідно до фаху та підготовки полковника ОСОБА_1 , у військових частинах Повітряних Сил Збройних Сил України Миколаївського гарнізону були відсутні, що підтверджується повідомленням тимчасово виконуючим обов`язки начальника управління персоналу штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 02 лютого 2016 року №350/104/348.

Полковник ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Військова частина польова пошта НОМЕР_1 знаходиться в умовах особливого періоду та перейшла на штати воєнного часу.

Відповідно до статті 68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник штабу полку в мирний і воєнний час відповідає за організацію та підтримання керування підрозділами; за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання полком бойових завдань; за планування бойової підготовки; за підготовку штабу і підрозділів, що забезпечують керування полком, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу штабу та безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів; за організацію вартової і внутрішньої служб; за організацію та здійснення заходів щодо охорони державної таємниці, прихованого керування; за забезпечення штабу та безпосередньо підпорядкованих підрозділів озброєнням і технікою; за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки полку; за стан пожежної безпеки штабу.

Начальник штабу полку (окремого батальйону) підпорядковується командирові полку, є його першим заступником і прямим начальником усього особового складу полку.

Таким чином причинами для призначення позивача на нижчу посаду були низькі професійні, ділові і моральні якості, неналежне відношення до військової служби, (що підтверджується наявністю п`яти не знятих дисциплінарних стягнень, включаючи попередження про неповну службову відповідність), неспроможність в умовах особливого періоду здійснювати на належному рівні керівництво підпорядкованим особовим складом, що могло вплинути на результати виконання поставлених перед військовою частиною бойових завдань, зниження боєздатності держави в цілому, та призвести до тяжких наслідків.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим наказ щодо призначення позивача на нижчу посаду - начальника напрямку відділу напрямків оперативного управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (нижчу за військовим званням, однак з вищим посадовим окладом) та призначення на посаду начальника штабу-першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 іншого військовослужбовця підготовленого та спроможного виконувати завдання за призначенням.

Судова колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки визначенню терміна "переміщення військовослужбовців".

Відповідно до пункту 112 Положення військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Згідно п. 110 підрозділу "Переміщення військовослужбовців" розділу IV "Призначення на посади та звільнення з посад " Положення, а саме переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Відповідно до підпункту І пункту 81 підрозділу "Призначення на посади " розділу IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення призначення на посади здійснюється військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

З огляду на викладене та з урахуванням ст.82 Положення на підставі службової характеристики командувачем ПС ЗС України було призначено ОСОБА_1 на іншу посаду, а не переміщення військовослужбовця, як помилково зазначено судом першої інстанції.

Також судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що оскільки нове місце служби знаходиться поза межами Миколаївської області, а мати позивача є непрацездатною та потребує постійного стороннього догляду, тому на оскаржуваний наказ є незаконним.

Згідно ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до пункту 82 Положення призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестації, а в особливий період - на підставі висновку службової характеристики.

Посилання суду першої інстанції на хворобу матері, а саме на Акт обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 23.10.2015 № 4702, який складений на підставі постанови ЛКК від 19.10.2015 № 156, як підставу для заборони призначення його на іншу посаду та в інший гарнізон є безпідставними, оскільки призначення здійснювалось у відповідності до керівних документів, які регулюють порядок проходження військовослужбовцями військової служби у Збройних Силах України, а саме згідно статті 82 Положення - на підставі службової характеристики, здійснювалось призначення, а не переміщення військовослужбовця.

Судова колегія звертає увагу на висновок комісії Ленінського районного військового комісаріату, зазначений в Акті обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 23.10.2015 №4702: "На час перевірки сімейно-майнового стану мати полковника ОСОБА_1 громадянка ОСОБА_2 мешкає одна та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з хворобою та похилим віком та на даний час крім сина немає нікого щоб за нею доглядав".

В висновку лікарсько-консультативної комісії КЗ ММР "Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2" в постанові від 19.10.2015 № 756 зазначається, що остання потребує постійного стороннього догляду строком на один рік.

В зазначених документах відсутні висновок щодо неспроможності матері військовослужбовця на самообслуговування.

Згідно повідомлення Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку від 25.02.2016 року, наявного в матеріалах справи (а.с.121), за фактом достовірності надання Ленінським районним військовим комісаріатом м. Миколаєва висновку про необхідність стороннього догляду за матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 було проведено перевірку та встановлено наступне.

23.10.2015 року комісією здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем мешкання громадянки ОСОБА_2 , 1929 року народження. Після перевірки місця мешкання громадянки ОСОБА_2 , комісією було вивченні відповідні документи надані військовослужбовцем полковником ОСОБА_1 . В результаті перевірки комісія дійшла висновку, що мати полковника ОСОБА_1 мешкає одна та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з хворобою та похилим віком та на даний час крім сина немає нікого щоб за нею доглядати, про що було складено відповідний акт обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 13.10.2015 року, який в подальшому був затверджений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, під час проведення перевірки було достовірно встановлено, що робота комісії була організована на неналежному рівні, під час складання акту не було враховано та вивченні всі обставини сімейного стану військовослужбовця полковника ОСОБА_1 .

Так, в порушення вимог наказу військового комісара Ленінського районного військового комісаріату від 19.03.2015 року №70, робота комісії щодо перевірки обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця полковника ОСОБА_1 була організована не в повному складі, що призвело до формального підходу в організації роботи комісії. Як результат акт обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 23.10.2015 року був підписаний лише майором ОСОБА_3 (в якості голови комісії) та членів комісії: лейтенантом ОСОБА_4 та працівником ЗС України ОСОБА_5 .

В результаті неналежної організації роботи та неповного складу комісії, під час вивчення та обстеження сімейного стану не було перевірено наявність інших близьких родичів громадянки ОСОБА_2 , не була витребувана відповідна інформація з кадрового органу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

При цьому під час проведення перевірки достовірно встановлено, що в місті Миколаєві мешкає рідна сестра військовослужбовця полковника ОСОБА_1 громадянка ОСОБА_6 , 1954 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та на сьогоднішній день працює вчителем Миколаївської загальноосвітньої школи №56. Окрім цього, членами комісії не було досліджено сім`ю військовослужбовця, місце проживання її членів, ступінь зайнятості та дієздатність, можливість проходження офіцером військової служби у іншому гарнізоні.

Крім іншого, робота комісії і як результат складання акту обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця ОСОБА_1 від 23.10.2015 року було здійснено безпідставно, оскільки відповідно до пункту 4.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170, підставою роботи комісії для вивчення сімейного стану, є призначення в іншу місцевість військовослужбовця, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сім`ї змінити місце служби і проживання, а також сімейними обставинами та з інших поважних причин.

Також в порушення вимог пункту 4.14 зазначеної Інструкції, посадовими особами Ленінського районного військового комісаріату акт обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця полковника ОСОБА_1 від 23.10.2016 року, встановленим чином, не був направлений в місячний термін до особи яка надсилала запит.

Крім того в ході розгляду зазначеної справи, апеляційним судом встановлено, що Акт обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 23.10.2015 року №4702 офіційно до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не надходив, а отже командир військової частини не мав можливості оцінити даний акт при прийняті оскаржуваного наказу. Також облікові данні матері позивача, надані до суду, відрізняються від даних зазначених в особовій справі полковника ОСОБА_1 .

Відповідно до абзацу 3 підпункту «ґ» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення з військової служби під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через такі сімейні обставини або інші поважні причини - необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Згідно підпункту 1 пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Положення про лікарсько-консультативну комісію затвердженого Постановою КМУ від 21.11.2013 року №917 визначає механізм проведення медико-соціальної експертизи хворих, що не досягли повноліття, і потерпілих від нещасного випадку на виробництві дітей віком від 15 до 18 років, дітей-інвалідів з метою встановлення ступеня обмеження життєдіяльності під час взаємодії із зовнішнім середовищем та часу настання інвалідності.

У відповідності до п.п.1 п.7 Положення про лікарсько-консультативну комісію, комісії визначають наявність стійкого розладу функцій організму та відповідно можливі обмеження життєдіяльності дитини під час взаємодії із зовнішнім середовищем; категорію дитина-інвалід або дитина-інвалід підгрупи А, причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати працездатності (у відсотках) у дітей віком від 15 до 18 років, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві; потребу дитини-інваліда у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань; потребу дитини-інваліда у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності для направлення дитини-інваліда до реабілітаційних установ та інших установ, що здійснюють соціальне обслуговування.

З урахуванням зазначеного вбачається, що для підтвердження необхідності стороннього догляду надається особі у порядку визначеному Положенням МСЕК (довідкою МСЕК), а не довідкою ЛКК, а тому посилання суду першої інстанції в своїй постанові на хворобу матері, що підтверджується актом обстеження сімейно-майнового стану сім`ї військовослужбовця від 23.10.2015 року №4702, який складений на підставі Постанови ЛКК №156 від 19 жовтня 2015 року, як підставу для заборони переміщення позивача на іншу посаду та інший гарнізон є безпідставним.

Судовою колегією суду апеляційної інстанції встановлено, що на момент видання наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.01.2016 року №2 документи, які передбачені нормативно-правовими актами, які регламентують порядок проходження військової служби, щодо наявності сімейних обставин позивачем надані не були, а ті що були надані не відповідали вимогам закону щодо їх складання.

При цьому будь-які документи такі, як службова характеристика, подання, клопотання, рішення, наказ командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , посадовими особами Командування Повітряних Сил Збройних Сил України та командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України щодо переміщення полковника ОСОБА_1 не були реалізовані, а накази не видавались.

Виходячи з викладеного суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що 04.01.2016 року на момент видання наказу командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України №2 про призначення військовослужбовця, останній діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством, з урахуванням документів, які були надані позивачем.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 29.04.2016 р.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик