Справа № 807/1670/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1670/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 336065,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 26 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 29 квітня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Хустська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, якою просила суд: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Винести рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 336065,01 грн.; №. Розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами та копію прийнятої постанови надіслати на адресу Хустської ОДПІ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є Фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку в Хустській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області як платник податків. Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового Кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Так, Хустською об'єднаною державною податковою інспекцією Закарпатської області проведено документальну планову перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої, 14 листопада 2011 року складено акт за № 637/17/ та 30 листопада 2011 року прийняті податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких за відповідачем рахується податковий борг у сумі 336065,01 грн..

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом третім прохальної частини позовної заяви просив розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 6).

В судові засідання, що проходили 04 квітня 2016 року та 26 квітня 2016 року відповідач не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням об'єктивних на те причин.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з огляду на наступне.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, із зазначенням місця проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер , про що свідчить наявний в матеріалах справи Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.а.с. 92, 93).

14 листопада 2011 року позивачем було проведено документальну планову перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої, 14 листопада 2011 року складено акт за № 637/17/. В результаті перевірки встановлено факт порушення відповідачем: 1. статті 3 Закону України від 22 травня 2003 року № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб", статті 5 пункту 5.3 підпункту 5.3.9 Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", із змінами і доповненнями, статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від 26 грудня 1992 року донараховано до сплати податок з доходів фізичних осіб за 2010 рік в сумі - 167169,00 грн.; 2. статті 4 пунктів 4.1, 4.2, статті 7 пункту 7.3 підпункту 7.3.1. та пункту 7.4 підпункту 7.4.4 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) у результаті чого занижено до сплати податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 82197,00 грн., а саме квітень 2010 року - 24305,00 грн., грудень 2010 року - 10820,00 грн., та в порушення статті 7 пункту 7.7 підпункту 7.7.4 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) за серпень 2010 року в сумі 66018,00 грн., визнано як завищеною платником податку сумою бюджетного відшкодування, яка має право на врахування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; 3. статті 3 пунктів 1, 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами і доповненнями) проводились розрахунки без застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі - 74453,00 грн.; 4. статті 3 пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Закону України від 23 березня 1996 року № 98/96 "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" (із змінами та доповненнями) за не придбання торгового патенту протягом липня 2010 року (а.с.а.с. 12-20).

На підставі вищевказаного акту позивачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 30 листопада 2011 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 102746,25 грн. (у тому числі за основним платежем 82197 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 20549,25 грн.) (а.с. 21);

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 30 листопада 2011 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності та самозайнятих осіб в сумі 167169 грн. (а.с. 22);

- податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 30 листопада 2011 року за № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 66018,00 грн. (а.с. 23);

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 30 листопада 2011 року за № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1 грн. (а.с. 24);

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 30 листопада 2011 року за № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 160 грн. (а.с. 25).

Судом встановлено, що не погоджуюсь із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем було розпочато процедуру судового оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-0770/4302/12 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області від 30 листопада 2011 року №№ , , , , (а.с.а.с. 27-32, 94-97).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-0770/4302/11 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасовано, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено (а.с.а.с. 27-32).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відхилено. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишено без змін (а.с. 84-91).

Згідно статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.39 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.2 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань.

Відповідно до статті 56 пункту 56.18 абзацу 4 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, після ухвалення 16 червня 2015 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанови, про відмову у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 листопада 2011 року за №№ ; ; ; та - визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобов'язань, в розумінні статті 56 пункту 56.18 абзацу 4 ПК України, стали узгодженими.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.а.с. 92, 93), 02 березня 2015 року припинено підприємницьку діяльність Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до статті 36 пункту 36.1 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку. Підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до статті 38 пункту 38.1 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до статті 65 Податкового кодексу України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Таким чином і після припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - за останньою зберігається обов'язок щодо сплати раніше визначеного, у даному випадку податковими повідомленнями-рішеннями, грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Заборгованість відповідача підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями облікових карток платника податків (а.с.а.с. 8-10).

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер ) податковий борг у розмірі 336065,01 грн. (трьохсот тридцяти шести тисяч шістдесяти п'яти грн. 01 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко