Справа № 800/249/16
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 квітня 2016 року м. Київ справа № П/800/249/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Рибченко А.О.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Президента України

про визнання незаконними та скасування позицій, викладених у листі з пропозиціями до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м'яким покаранням», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1; позивач) звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовною заявою до Президента України, в якій просить: визнати позиції Президента України, викладені в листі з пропозиціями до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м'яким покаранням», незаконними та такими, що порушують основоположні принципи, викладені в статті 28 Конституції України, статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, Стратегії сталого розвитку «Україна-2020», Рекомендації № Rec (2003) 22 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про умовно-дострокове звільнення» від 24 вересня 2003 року, а також не відповідають статті 50 Кримінального кодексу України, статтям 1, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України; скасувати позиції Президента України, викладені в листі з пропозиціями до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м'яким покаранням».

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів врегульовано статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктами 1, 3 частини першої якої передбачено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, а також дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції.

Відтак, повноваження адміністративного суду щодо розгляду позовів про оскарження актів Президента України стосуються законності (крім конституційності) указів і розпоряджень Президента України; такі повноваження встановлені, крім того, щодо розгляду позовів про оскарження його дій чи бездіяльності.

Зазначені повноваження адміністративного суду щодо розгляду позовів про оскарження актів Президента України узгоджуються з нормою частини третьої статті 106 Конституції України, відповідно до якої Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

З огляду на наведенні норми права, підстави для відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 відсутні, оскільки вимоги ним заявлено не щодо законності (правомірності) указу, розпорядження, дії чи бездіяльності Президента України.

Відповідно до пункту 30 частини першої статті 106 Конституції України Президент України має право вето щодо прийнятих Верховною Радою України законів (крім законів про внесення змін до Конституції України) з наступним поверненням їх на повторний розгляд Верховної Ради України, додавши до них, згідно з частиною другою статті 94 Конституції України, свої вмотивовані і сформульовані пропозиції. Юридичним наслідком застосування Президентом України права вето щодо прийнятого закону є скасування останніх результатів голосування за цей закон і відкриття процедури його повторного розгляду у Верховній Раді України, яка має право враховувати або не враховувати пропозиції Президента України до закону і прийняти його знову. Використання Президентом України права вето є частиною законодавчої процедури та породжує певні правові наслідки виключно для її учасників.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Президента України про визнання незаконними та скасування позицій, викладених у листі з пропозиціями до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м'яким покаранням».

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Рибченко