Справа № 812/209/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/209/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря - Ларіної П.Є.,

за участі представника позивача - Подоляка О.О.,

представника відповідача - Немчілової Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2016,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2016 до суду надійшов зазначений адміністративний позов, в якому Позивач (ПрАТ «СНВО «Імпульс») до Відповідача (СДПІ) заявлені такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2016.

Зазначеним повідомленням-рішенням Позивачу донараховано суму грошового зобов'язання - пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в сумі 70958,34 грн.

За висновком Акту перевірки від 24.02.2016 за № 5/28-05-45/31393258, на підставі якої прийняте оскаржене рішення, Відповідачем встановлено порушення Позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 p. № 185/94-ВР (із змінами та доповненнями), в частині перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортними операціями за контрактом № 20 від 11.04.2014 р. з компанією Greeley Ltd, Лондон, Великобританія, у сумі 596 250,00 дол. СІ1ІА - прострочення 3 дні.

Сам факт прострочення позивач не оспорює, однак вважає, що для нього настали фос-мажорні обставини щодо виконання вказаного контракту у зв'язку з проведенням АТО на території Луганської області, що він підтверджує відповідним висновком Торгово-промислової палати України.

У судових засіданнях представник Позивача вимоги підтримав повністю.

Представник Відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на той факт, що до перевірки позивачем не було надано сертифікату Торгово-промислової палати України, який Позивач отримав вже після прийняття податковим органом оскарженого рішення.

Відповідно до умов контракту з компанією «Greeley Ltd» (м. Лондон, Великобрітанія) №20 від 11.04.2014 року, Сторона у якої виникли обставини не переборної сили по виконанню умов цього контракту - пожежа, стихійне лихо, блокада, заборона експорту чи імпорту, або інші обставини, які перешкоджають виконанню зобов'язань, повинна негайно повідомити іншу Сторону у письмовій формі про ці обставини. Термін виконання контракту відсувається пропорційно дії таких обставин та їх наслідків, але не більш 3-х місяців (п. п. 11.1. п. 11 Форс-мажорні обставини контракту 20 від 11.04.2014 року.)

Сторона, для якої виявилось неможливим виконання зобов'язань по цьому контракту, зобов'язана не пізніше 10 днів з моменту настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу Сторону в письмовій формі.

Також, у контракті з компанією «Greeley Ltd» визначено, що Продавець поставляє товар в Україну впродовж 60 днів (п. 6 Доповнення №1до контракту №20 від 11.04.2014 року) з моменту отримання передплати (до 20.07.2014 року відповідно до термінів поставки). У разі перевищення з вини Продавця терміну поставки Товару, визначеному у цьому контракті та Доповненні до нього, Продавець сплачує, Покупцеві пеню у розмірі 0,3 % від вартості непоставленого в термін товару за кожен прострочений день поставки, починаючи з 20-го дня прострочки поставки (тобто, починаючи з 09.08.2014 і по 22.08.2014 року термін прострочення складає 14 днів, а сума яку ПрАТ «СНВО «Імпульс» має право стягнути з Продавця, складає 315 704,7 грн. Відповідно до розрахунку пені у акті перевірки №5/28-05-45/31393258 термін прострочення склав З дні, а сума пені - 70 958,34 грн.). Тобто, нарахована пеня у розмірі 70 598, 34 грн. не несе фінансового навантаження для ПрАТ «СНВО «Імпульс» в наслідок компенсації компанією «Greeley Ltd» пені за перевищення термінів поставки, відповідно до контракту.

Платіжне доручення №20 від 21.05.2014 року на загальну суму 596 250,00 дол. США, граничний термін надходження товару, або повернення передплати в уповноваженому банку України виходячи з терміну 90 днів (відповідно до п. 1 Постанови НБУ від 12.05.2014 №270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті») - 19.08.2014 року.

Прилади вимірювання іонізуючого випромінювання надійшли на митну територію України 22.08.2014 року, згідно відбитків Київської митниці на товаросупроводжувальній накладній№020-77225411 від 22.08.2014 року. Вантажна митна декларація оформлена у Київській митниці 22.08.2014 року за №/2014/318991 на загальну суму 596 250,00 дол. США, або 7 818 501,04 грн.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Луганської області ніяким чином не заважало компанії «Greeley Ltd» виконати свої зобов'язання по контракту №20 від 11.04.2014 року та своєчасно поставити товар через Київську митницю.

До того ж, наголягає, що перелік населених пунктів, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р не є остаточним, оскільки відповідно до абз. 4 п. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669 остаточний перелік повинен бути затверджений Кабінетом Міністрів України у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції. До остаточного переліку м. Сєверодонецьк Луганської області може бути не включене, оскільки останнє знаходиться на підконтрольній Україні території, де функціонують державні органи, банківські установи, пошта та інше.

Тому вважала, що оскаржене рішення прийняте контролюючим органом цілком правомірно.

Заслухавши пояснення учасників адміністративного процесу, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

16.02.2016 Відповідачем був прийнятий наказ № 12 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «СНВО «Імпульс» з питань дотримання вимог валютного законодавства за контрактом №20 від 11.04.2014 з компанією «Geeley LTD», м. Лондон, Великобританія, за період з 20.05.2014 по 25.08.2014.

Результати перевірки, призначеної відповідно до вказаного наказу № 12 від 16.12.2016, оформлені актом № 5/28-05-45/31393258 від 24.02.2016 з додатками (а.с.23-35).

За висновками Акту перевірки встановлені порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортними операціями за контрактом №20 від 11.04.2014 з компанією «Geeley LTD», м. Лондон, Великобританія, у сумі 596250,00 дол. США - прострочення 3 дні.

В Додатку № 1 до Акту перевірки наведений розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕДі (а.с.35).

24.02.2016 за вих. №469/01 начальнику СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС Позивачем направлені заперечення на Акт(а.с.36-37).

Листом від 09.03.2016 №1038/10/28-05-45 Позивачу відмовлено у задоволенні наданих заперечень (а.с. 38-44).

Податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2016 № СДПІ з ОВП у м. Луганську Позивачу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" нарахована сума грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 70958,34 грн. (а.с.45).

11.04.2014 між компанією «Geeley LTD» (Продавець) та Позивачем (Покупець) був укладений контракт № 20, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує продукцію (Товар) у відповідності з описанням, кількістю, технічними характеристиками та цінами, зазначеними у Додатку, який є невід'ємною частиною цього Контракту. Ціна за цим Контрактом встановлюються в доларах США, загальна сума контракту складає 5000000,00 дол. США (а.с.16-19).

В межах цього контракту сторони уклали додаткову угоду №1 від 11.04.2014, відповідно до якої Продавець поставляє лічильники СІ19Н в кількості 75 одиниць, вартістю 7950,00 USD - за одиницю, загальною вартістю 596250,00 USD на умовах доставки товару СРТ аєропорт Борисполь, м. Київ, Україна. Відправник товару ТОВ «СНІІП-Інженерінг», Російська федерація, Московська область, м. Наро-Фомінськ (а.с.72).

Згідно з платіжним дорученням ПАТ Промінвестбанк №20 від 21.05.2014 Позивач здійснив оплату придбаної партії товару в повному обсязі - 596250,00 USD (а.с.74).

Відповідно до додаткової угоди №2 до вказаного контракту від 25.07.2014 сторони домовились про зміну умов поставки товару, який має поставлятися на умовах FCA м. Наро-Фомінськ, у зв'язку з чим Покупець направляє своїх представників для приймання товару на пощадці грузовідправника після отримання повідомлення Продавця про готовність товару для відгрузки (а.с.73).

Як вбачається з відбитків штампу Київської обласної митниці на авіанакладній від 21.08.2014 та копії акту експертизи товару від 07.07.2014 товар на територію України прибув 21.08.2014 і з цього часу він перебував під митним контролєм (а.с.78-79).

Митне оформлення товару відбулося 22.08.2014 відповідно до митної декларації (форма МД-2) від 22.08.2014 №433 та інвойсу від 16.07.2014 №g011/38/UA (а.с.77).

Наявність прострочення поставки товару на митну територію України сторони не оспорюють, тому ці обставини не підлягають доказуванню відповідно до вимог ст.71 ч.3 КАС України.

Сертифікатом №6050 від 28 березня 2016 року №387/05.0-4 Торгово-промислової палати України засвідчено настання фос-мажорних обставин у вигляді актів тероризму на території Луганської області щодо виконання зобов'язання за контрактом №20 від 11.04.2014 між компанією «Geeley LTD» (Продавець) та Позивачем (Покупець), виконання якого встановлено до 19.08.2014 у граничні терміни отримання товару відповідно до вимог ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», які унеможливлюють його виконання в зазначений термін. Періодом дії вказаних фос-мажорних обставин визначено термін часу з 19.08.2014 по 22.09.2014 (а.с.61).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Статтею 1 Конституції України встановлено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно зі статтею 2 Конституції України суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 17 Конституції України закріплено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі статтею 107 Конституції України Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Рада національної безпеки і оборони України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони.

Головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України.

Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України.

До складу Ради національної безпеки і оборони України за посадою входять Прем'єр-міністр України, Міністр оборони України, Голова Служби безпеки України, Міністр внутрішніх справ України, Міністр закордонних справ України.

У засіданнях Ради національної безпеки і оборони України може брати участь Голова Верховної Ради України.

Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України.

Компетенція та функції Ради національної безпеки і оборони України визначаються законом.

Статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Преамбулою Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набув чинності 15.10.2014, визначено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Визначення термінів) встановлено наступне.

Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Статтею 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Прикінцеві та перехідні положення) визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (14.10.2014), і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 цей Указ набирає чинності з дня його опублікування.

Зазначений Указ Президента України був опублікований у офіційному виданні "Офіційний вісник Президента України" від 14.04.2014.

Таким чином, Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності 14.04.2014.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Закон N 1669-VII) був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в додатку до якого також зазначено м. Сєвєродонецьк.

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053" зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в додатку до якого також зазначено м. Сєвєродонецьк.

Також пунктом 3 визнано такими, що втратили чинність:

розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";

розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053".

Підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України (Основні засади податкового законодавства України) визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, серед яких діє принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Статтею 5 Податкового кодексу України визначено співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 5.1.-5-3. вказаної статті визначені наступні положення.

5.1. Поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

5.2. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

5.3. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Підпунктом 20.1.6. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (Права контролюючих органів) визначено, що контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 44 Податкового кодексу України встановлені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Пунктом 44.1. ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Правовідносини щодо податкової звітності, визначення форми податкової звітності врегульовані главою 2 Податкового кодексу України "ПОДАТКОВА ЗВІТНІСТЬ".

Статтею 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлені наступні положення відносно договорів (контрактів) суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та права, що застосовується до них.

Суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення, статутних документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб'єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України.

Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Відповідно до абз. 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (Ведення розрахунків та кредитування суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності) всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Таким чином, з аналізу норм Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII від 02.09.2014) відносно спірних правовідносин можна зробити наступні висновки.

Цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції.

Оскільки Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності 14.04.2014, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1669-VII від 02.09.2014 можна достовірно стверджувати, що період проведення антитерористичної операції розпочався. Оскільки Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався, можна достовірно стверджувати, що проведення антитерористичної операції триває.

Якщо достовірно встановлено, що антитерористична операція триває, відповідно обов'язково повинна бути територія проведення такої операції.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначене місто Сєвєродонецьк. При цьому в самому змісті цього розпорядження прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII від 02.09.2014.

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р. При цьому в самому змісті цього розпорядження відсутнє будь-яке нормативне обґрунтування.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 та від 05.11.2014 № 1079 та знову був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначене місто Сєвєродонецьк. При цьому знову в самому змісті цього розпорядження (№ 1275-р від 02.12.2015) прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII від 02.09.2014.

Прийнявши розпорядження КМУ від 05.11.2014 № 1079-р про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р, Кабінет Міністрів України до 02.12.2015 не прийняв жодного іншого розпорядження, яким би був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Наявність такого розпорядження обумовлена фактом тривання в цей період антитерористичної операції відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та дією норм Закону № 1669-VII від 02.09.2014, зокрема, частини 5 статті 11.

Статтею 11 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII було внесені зміни до ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а зокрема, до частини 1 статті 4 цього Закону, яку викладено в новій редакції: «Порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, шо здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми - неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару)».

Частина 1 статті 4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначає відповідальність за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, в той же час з аналізу зазначеної норми з урахуванням змін, внесених ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вбачається, що зазначеним Законом передбачено звільнення суб'єкта господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення від відповідальності за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до умов контракту з компанією «Greeley Ltd» (м. Лондон, Великобрітанія) №20 від 11.04.2014 року, Сторона у якої виникли обставини не переборної сили по виконанню умов цього контракту - пожежа, стихійне лихо, блокада, заборона експорту чи імпорту, або інші обставини, які перешкоджають виконанню зобов'язань, повинна негайно повідомити іншу Сторону у письмовій формі про ці обставини. Термін виконання контракту відсувається пропорційно дії таких обставин та їх наслідків, але не більш 3-х місяців (п. п. 11.1. п. 11 Форс-мажорні обставини контракту 20 від 11.04.2014 року.)

Сторона, для якої виявилось неможливим виконання зобов'язань по цьому контракту, зобов'язана не пізніше 10 днів з моменту настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу Сторону в письмовій формі.

Достатнім доказовим документом дії та закінчення форс-мажорних обставин є документ, виданий торгово-промисловою палатою або іншою уповноваженою на це організацією в країні де мають місто форс-мажорні обставини.

Сертифікатом №6050 від 28 березня 2016 року встановлено форс-мажорні обставини з 19.08.2014 по 22.08.2014 року (а.с.61).

Дійсно, зазначений документ не було надано до перевірки, оскільки Позивач отримав його пізніше, однак, суд не має підстав вважати його неналежним доказом в справі.

Тому, суд на підставі вказаного сертифікату №6050 від 28 березня 2016 року встановлює наявність фос-мажорних обставин у вигляді актів тероризму на території Луганської області щодо виконання зобов'язання за контрактом №20 від 11.04.2014 між компанією «Geeley LTD» (Продавець) та Позивачем (Покупець), виконання якого встановлено до 19.08.2014 у граничні терміни отримання товару відповідно до вимог ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», які унеможливлюють його виконання в зазначений термін. Періодом дії вказаних фос-мажорних обставин визначено термін часу з 19.08.2014 по 22.09.2014 (а.с.61).

Зазначений факт спростовує висновки Акту перевірки щодо наявності підстав для нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕДі, у зв'язку з чим оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відносно Позивача - суб'єкта господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, розповсюджуються положення статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині звільнення від відповідальності за порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, у вигляді стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України сума сплаченого Позивачем судового збору в розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню на його користь з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2016 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС № від 11 березня 2016 року, яким Приватному акціонерному товариству "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" () нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 70958,34 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС ( ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" ( код ЄДРПОК 31393258) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27 квітня 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян