Справа № 2а-13317/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м. Київ К/800/10455/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання Антипенку В.В.,

за участю представників позивача Приходька А.С., Брагіної В.С., представника відповідача Ткача С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 по справі № 2а-13317/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариством до суду заявлений позов про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2012 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 299 080,00 грн. та № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 26 870 184,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2011, за результатами якої складено акт від 25.05.2012 №3564/22-417/23520883.

Відповідно до висновків викладених в акті перевірки позивачем порушено вимоги пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 7.6.1, пп. 7.6.3 п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 299 080,00 грн. та завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за результатами 2010 року на 3 298 799,00 грн., I кварталу 2011 року на 5 200 075,00 грн., II-IV кварталів 2011 року на 26 870 184,00 грн.

На підставі акту перевірки, вказаних висновків та результатів адміністративного оскарження контролюючим органом прийнято оскаржувані Товариством податкові повідомлення - рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що витрати, сплачені (нараховані) покупцем емітенту цінних паперів на первинному ринку цінних паперів, визнаються витратами того звітного періоду, у якому визнано доходи від відчуження таких цінних паперів, у зв'язку з чим витрати на придбання цінних паперів до 01.04.2011 відображаються у додатку К3 до рядка 01.4 декларації з податку на прибуток підприємства у момент отримання доходів від подальшого продажу цінних паперів. У разі продажу цінних паперів, що придбані до 01.04.2011 під час первинного розміщення, після цієї дати до складу доходів в окремому обліку операцій з цінними паперами включаються доходи від такого продажу та, одночасно, до складу витрат - витрати на придбання таких цінних паперів. Крім того, суди також зазначили, що сума коштів, сплачених платником податку та віднесена до складу валових витрат окремого обліку фінансових результатів операцій з цінними паперами при придбанні акцій емітентів, яких визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури, скасовано їх державну реєстрацію, підлягає зменшенню у тому податковому періоді, на який припадає дата рішення (постанови) суду або дата зупинення обігу акцій.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.01.2011 року між позивачем (покупець) та ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп", що діє від імені, в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Нові будівельні технології" (продавець) укладено договір №Д-ПО-21 купівлі-продажу цінних паперів при первинному розміщенні, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця (позивача) інвестиційні сертифікати у кількості 130 одиниць, емітентом якого є продавець (Пайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу "Нові будівельні технології"), а покупець зобов'язується прийняти у власність інвестиційні сертифікати та оплатити їх договірну вартість в сумі 56 116 450,00 грн.

Згідно акту виконання зобов'язань від 25.01.2011 продавець передав, а покупець (позивач) прийняв вищезазначені цінні папери.

Прибуток у розмірі 56 116 450,00 грн. Товариством віднесено до витрат звітного періоду (рядок 7.2 додатку К3 декларації з податку на прибуток за I квартал 2011 року).

В III кварталі 2011 року позивачем на підставі договору від 13.07.2011 №Д-ПР-625 реалізовано Пайовому венчурному інвестиційному фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Нові будівельні технології" частину іменних інвестиційних сертифікатів, емітованих ТОВ "КУА "Капітал Груп" на суму 2 150 000,00 грн.

Так, згідно п. 4 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України операції з цінним паперами та деривативами, що придбані до набрання чинності розділом III цього Кодексу, відображаються в обліку при визначенні податку на прибуток підприємств за правилами, що діяли на момент придбання таких цінних паперів.

Відповідно до п. 1 розділу XIX "Прикінцеві положення" Кодексу, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2011, крім розділу III цього Кодексу, який набирає чинності з 01.04.2011.

Згідно положень пп. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств» платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами (у тому числі іпотечними сертифікатами участі, іпотечними сертифікатами з фіксованою дохідністю та сертифікатами фондів операцій з нерухомістю) і деривативами у розрізі окремих видів цінних паперів, а також фондових та товарних деривативів. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному статтею 6 цього Закону.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж, виду минулих періодів), прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Усі інші витрати та доходи такого платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами (корпоративними правами) та деривативами, визначеними цим підпунктом, беруть участь у визначенні об'єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Законом.

Норми цього пункту не поширюються на операції з емісії корпоративних прав або інших цінних паперів, що здійснюються платником податку, а також з їх зворотного викупу або погашення таким платником податку.

Отже, в окремому обліку фінансових результатів операцій з цінними паперами відображаються витрати на придбання окремих видів цінних паперів та доходи від продажу кожного з видів цінних паперів.

За змістом положень пп. 7.6.3 п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "витрати" слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деривативів як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням.

Таким чином, на момент придбання цінних паперів (24.01.2011) діяли норми Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а тому витрати понесені позивачем на придбання цінних паперів відображаються у Декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року у відповідності до вищезазначених норм вказаного Закону, натомість лише операції проведені позивачем з цінними паперами після 01.04.2011 мають відображатись в податковому обліку у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Вищезазначеного судами попередніх інстанцій враховано не було.

Також суд колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій не було досліджено питання щодо наявності чи відсутності на момент укладення та виконання договорів з купівлі-продажу цінних паперів (акцій) емітентів ВАТ "Глибоцький райагрохім", ВАТ "Глухіввторсировина", ВАТ "Чорноморське РТП", ВАТ "Промислово-будівельна компанія", Розпоряджень Державної комісії по цінним паперам та фондовому ринку про скасування реєстрації випуску відповідних акцій, що є визначальним при вирішенні цього спору, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають під час випуску, розміщення та обігу цінних паперів визначені Цивільним кодексом України, Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні".

Порядок зупинення обігу акцій, відновлення обігу акцій, скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій встановлений Порядком скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженим Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998 № 222.

Відповідно до приписів зазначеного Порядку зупинення обігу акцій, відновлення обігу акцій, скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій здійснюються уповноваженими особами Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку або її територіальних органів відповідно до цього Порядку.

Порядок скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій у зв'язку із припиненням діяльності товариства шляхом його ліквідації встановлений розділом 2 Порядку. Відповідно до пп. 1.5 та 1.6 п.1 розділу ІІ зазначеного Порядку, здійснення цивільно-правових договорів з акціями, обіг яких зупинено, забороняється починаючи з дати опублікування інформації про зупинення обігу акцій в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу. Дата опублікування інформації про зупинення обігу акцій в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу є датою закриття реєстру (при документарній формі випуску акцій) або датою, на яку складається зведений обліковий реєстр і здійснюється операція обмеження в обігу акцій (при бездокументарній формі випуску акцій).

Розпорядження про зупинення обігу акцій видає уповноважена особа реєструвального органу протягом п'ятнадцяти робочих днів з дати надходження до реєструвального органу документів, визначених у підпункті 1.1 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 222.

Аналізуючи вказані законодавчі приписи, суд приходить до висновку, що обіг акцій закінчується після зупинення Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку обігу або скасування випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій у випадках та у порядку, визначених цією комісією, саме з моменту опублікування такої інформації в одному з офіційних друкованих видань реєструвального органу.

Враховуючи викладене, прийняття судом рішення про припинення юридичної особи - емітента жодним чином не обмежує обіг акцій останнього.

Проте, під час вирішення спору ні судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції не було надано належної правової оцінки вказаним обставинам.

Таким чином, лише за встановлення всіх обставин по справі можливе прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Для з'ясування зазначених обставин судам належить ретельно перевіряти доводи податкового органу, викладені в акті перевірки або підтверджені іншими доказами. При цьому за змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Дійшовши висновку, що поданих сторонами доказів недостатньо для встановлення обставин справи, суд має право вжити передбачених законом заходів для витребування належних доказів із власної ініціативи.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-цінні папери" задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 по справі № 2а-13317/12/2670 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко