Справа № 754/16640/15-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/45/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю секретаря Щедрікової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_4, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 23 листопада 2015 року постановою інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення п.9.2Б ПДР України, яке на думку відповідача вчинив позивач на 127км + 700м автомобільної дороги Київ-Чоп.

Позивач вважає. Дану постанову незаконною, винесеною з істотними порушеннями прав позивача, оскільки рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року офіційно трактовано положення частини 2 ст. 276 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи по місцю правопорушення потрібно трактувати в рамках відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не прямо на дорозі, як було вчинено відповідачем. Крім того, ст. 268 КУпАП передбачена можливість особою, яка притягується до адміністративної відповідальності скористатися правової допомогою адвоката, надавати докази, заявляти клопотання тощо. Реалізація таких прав з точки зору Конституційного Суду потребує визначеного проміжку часу між складанням протоколу (виявленням порушення) та винесенням постанови. А згідно з рішенням відповідача позивач отримав постанову без протоколу та чистий аркуш паперу для відбору пояснень позивача, доля яких невідома.

Ухвалою суду від 18 лютого 2016 року по справі залучено третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав адміністративний позов за викладеними в ньому обставинами та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову зазнавши, що ОСОБА_1 неодноразово порушував правила дорожнього руху України, а саме при перестроюванні з однієї смуги руху в іншу не вмикав сигнал світлового покажчика повороту транспортного засобу.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, показання свідка ОСОБА_3 та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №957382, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки останній 23 листопада 2015 року о 18-13 год. на 125км автодороги Київ-Чоп Е40/М06 водій ОСОБА_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням із однієї смуги руху в іншу, чим порушив п.9.2Б ПДР України (а.с.3)

Згідно листа №41/11-2370 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.03.2016р., постанова від 23.11.2015 року відносно ОСОБА_1 надіслана для примусового виконання до ВДВС за місцем проживання порушника.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до копії розтановки сил та засобів з 09-00 до 21-00 год. 23 листопада 2015 року, інспектор ОСОБА_4 разом з інспектором ОСОБА_3 здійснювали патрулювання на автодорозі Київ-Житомир (а.с.25-30).

Судом встановлено, що службовий автомобіль, на якому здійснював патрулювання інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_4 23 листопада 2015 року відсутні прилади (відеореєстратор), які здійснюють відеофіксацію порушень водіями ПДР України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що перед тим як подати сигнал для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, він та його напарник ОСОБА_4 бачили неодноразові порушення з боку позивача, який не вмикав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням із однієї смуги руху в іншу.

Враховуючи показання свідка ОСОБА_3 та пояснення відповідача ОСОБА_4, які неодноразово зазначали, що бачили неодноразове порушення позивачем п. 9.2б ПДР України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.287, 288 КУпАП, ст.ст.8, 9, 11, 71, 143, 158-160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_4, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Головуючий