Справа № 815/231/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/231/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2.) до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області (далі ОДПІ), у якому позивач просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.12.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23800 грн.

Позивач зазначив, що отримавши оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року, в якому зазначено, що воно прийнято на підставі акту перевірки №0337809/512/1-1-20/2100/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року, та у зв'язку з тим, що у грудні 2014 року у неї не проводилось будь-яких перевірок, вона звернулась до ОДПІ з заявою надати їй копію акту з метою оскарження рішення до суду. Проте зазначений акт їй наданий не був, її повідомили про те, що податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № було прийняте на підставі матеріалів правоохоронних органів за№0337809, та запропоновано звернутись до Роздільнянського РВ ГУМВС, якій в свою чергу направив її до виконкому Роздільнянської міської ради, де також такий акт був відсутній.

ОДПІ запевнила її про вирішення питання без її участі, проте вона отримала рішення суду про стягнення з неї вказаної суми на підставі оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.12.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23800 грн. як незаконне, оскільки нею будь-яких порушень не допускалось, перевірок її діяльності ОДПІ в 2014 році не здійснювалось.

Представник позивача, позивач у судовому засіданні 25.03.2016 року, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначила, що вона не здійснювала підприємницьку діяльність у магазині «Сюрприз», особу яка здійснювала продаж товарів у цьому магазині та давала пояснення при проведенні перевірки ОСОБА_3 вона не знає. Здійснює підприємницьку діяльність з лотка на вул. Привокзальній біля продовольчого ринку, на яку не потрібно отримувати ліцензії

У судове засідання 25.04.2016 року позивач та його представник не з'явились, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОДПІ у судовому засіданні 25.03.2016 року позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов (а.с.52-57), просив у задоволенні позову відмовити, пояснив, що рішення про застосування штрафних санкцій прийнято на підставі матеріалів перевірки Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області, надавши копію протоколу про адміністративне правопорушення №0037809 від 12.06.2014 року відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.156 КУпАП, та постанову виконкому від 24.06.2014 року про притягнення її до адміністративної відповідальності. Представник відповідача пояснив у судовому засіданні 25.03.2016 року, що відомостей стосовно особи, яка здійснює підприємницьку діяльність за адресою, де проводилась перевірка та складений протокол відносно продавця ОСОБА_3, не має, також не має відомостей щодо адреси здійснення підприємницької діяльності позивачем.

Вказані відомості не були надані представником відповідача до суду після зупинення провадження по справі для надання додаткових доказів. В додаткових поясненнях представника ОДПІ зазначено лише про те, що на даний час ФОП ОСОБА_2 є боржником перед бюджетом на суму 23800грн. за адміністративними штрафними санкціями. Податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № на зазначену суму було прийнято ОДПІ на підставі матеріалів правоохоронних органів за №0337809 (а.с.100-101).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована 17.12.2011 року як ФОП, знаходиться на податковому обліку в ОДПІ з 28.12.2011 року (а.с.46-48)

04.12.2014 року ОДПІ прийняло податкове повідомлення-рішення № форми «С», згідно з яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 23800грн.(а.с.7).

Підставою для застосування штрафних санкцій у податковому повідомленні-рішенні зазначені акт перевірки №0337809/512/1-20/2100/2846662 від 04.12.2014 року, яким встановлені порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо права здійснювати роздрібну торгівлю суб'єктам господарювання за наявності ліцензії. Відповідальність за порушення цієї норми встановлена ст.17 зазначеного Закону - у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менш 17000грн. Крім того, ст.17 Закону встановлена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. суб'єктів господарювання за порушення ст.15-3, якою зокрема, забороняється продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років.

16.02.2015 року позивач, яка є ФОП, звернулась до ОДПІ з заявою надати їй копію акту перевірки, на який посилається ОДПІ в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № форми «С» від 04.12.2014 року (а.с.10).

Листом від 25.02.2015 року ОДПІ повідомила позивача, що податкове повідомлення-рішення № форми «С» від 04.12.2014 року винесено на підставі матеріалів правоохоронних органів за №0337809, що передбачено постановою КМУ №790 від 02.06.2003 року, та запропоновано звернутись за отриманням копій матеріалів до правоохоронного органу, якій здійснив перевірку Роздільнянського ВР КМУ УМВС України в Одеській області (а.с.11).

На звернення позивача до Роздільнянського ВР КМУ УМВС України в Одеській області, останній листом від 10.03.2015 року повідомив позивача, що копію акту №0337809 від 04.12.2014 року не можливо їй надати, оскільки протокол про адміністративне правопорушення перебуває за місцем його розгляду в адміністративній комісії виконкому Роздільнянської міської ради Одеської області (а.с.12).

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, які витребувані з виконкому Роздільнянської міської ради (а.с.70-79), оперуповноваженим Роздільнянського РО 12.06.2014 року був складений протокол №0037809 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_3 (стажер магазину «Сюрприз», розташованого по вул.. Тираспольській у м. Роздільна, 12.06.2014 року в 19.00год. реалізувала (продала) 0,25л коньяку «Жан-Жак» вартістю 35грн. малолітній гр-ці ОСОБА_1

В поясненнях ОСОБА_3 від 12.06.2014 року зазначено, що вона проходила стажування у магазині, договір про роботу з адміністратором магазина уклала в усній формі.

В жодному документі матеріалів про адміністративне правопорушення не зазначено про суб'єкта господарювання, який здійснював свою діяльність в магазині «Сюрприз», де була здійснена 12.06.2014 року перевірка щодо продажу алкогольних напоїв малолітнім.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідно до його преамбули визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим

плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Статтею 16 Закону встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції,

визначеної законами України.

Відповідальність для суб'єктів господарювання встановлена ст.17 Закону.

Постановою КМУ №790 від 02.06.2003 року затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Порядок №790).

Представник відповідача ОДПІ стверджуючи, що ОДПІ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законодавством, посилається на зазначений Порядок, а саме, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення були матеріали правоохоронних органів.

Між тим, дослідивши вказані матеріали правоохоронних органів, а саме матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, суд дійшов до висновку, що відповідачем не дотримано вимог ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Порядку №790 встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Зазначена норма визначає три складові цих матеріалів: яким органом вони зібрані (складені), відносно якого суб'єкта господарювання та наявність в них порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено, що в матеріалах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відсутня така необхідна складова для застосування фінансових санкцій, як зібрання (складання) матеріалів відносно суб'єкта господарювання.

Матеріали про адміністративне правопорушення не містять жодного документу про суб'єкта господарювання, який здійснював свою діяльність в магазині «Сюрприз», де була здійснена 12.06.2014 року перевірка щодо продажу алкогольних напоїв малолітнім.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на який в силу приписів ч.2 ст. 71КАС України покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову, не надав жодного належного та допустимого доказу причетності позивача до порушенням, встановленим оперуповноваженим під час перевірки 12.06.2014 року в магазині «Сюрприз».

Крім того, п.8 Порядку №790 встановлено, що питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб'єкта господарювання на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій.

Зазначена норма співвідноситься з одним з принципів прийняття рішень суб'єктом владних повноважень, а саме права особи на участь у процесі прийняття рішення, що відповідачем також не було дотримано.

Також суд вважає, що не об'єктивно відображені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні дані про підстави прийняття рішення, зокрема, зазначений акт перевірки №0337809/512/1-20/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року, що не відповідає дійсності, оскільки вказаного акту перевірки не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов до висновку, що позивач довів суду обставини, на які посилалась в обґрунтування позовних вимог, а відповідач не довів правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення, тому позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає необхідним при розподілі судових витрат стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на користь позивача у сумі 551,21грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області від 04.12.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23800 грн.

Стягнути з Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 судові витрати у сумі 551,21 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

.