Справа № 203/474/16-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/474/16-а
Провадження № 2-а/0203/26/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

з секретарем Науменко А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 УПП м. Дніпропетровська ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови відповідача від 26 січня 2016 року про накладення стягнення за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. через порушення ним п.15.9 «и», п. 15.10 «а», п.2.1 «ґ» ПДР, посилаючись на необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності внаслідок однобічного і неповного з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, оскільки зібрані докази в супереч ст.ст. 252, 256 КУпАП не оцінені на достатність для спростування заперечень позивача, у зв'язку з чим просив постанову скасувати та справу закрити за відсутністю складу правопорушення. Також, позивач у позові стверджував, що зазначене правопорушення не вчиняв, оскільки зупинив автомобіль більше ніж за 10 м. від виїзду з прилеглої території, мав при собі усі документи, в тому числі, посвідчення водія, реєстраційний талон, поліс обовязкового страхування, проте відповідач жодним чином не зафіксувавши будь-які порушення, відмовив у складенні протоколу про адміністративне правопорушення і одразу наклав стягнення постановою.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимог у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, явку представника не забезпечив, про відкладення розгляду справи не клопотав.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови серії ПС2 №743154 від 26 січня 2016 року, яка була винесена інспектором рот №1 батальйону №3 УПП м. Дніпропетровська ДПП рядовим поліції ОСОБА_2,., ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП через порушення ним п.15.9 «и», п. 15.10 «а», п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме: здійснив стоянку ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території та при перевірці документів відмовився показувати та предявляти для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.11).

Відповідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пп. «а» п.15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

В судовому засіданні було безпосередньо встановлена наявність у позивача документу на право керування автомобілем на підставі оригіналу посвідчення водія на імя ОСОБА_1 серії ЯАА №247600, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС №240212, полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АЕ №7381745 від 15 січня 2016 року з ПрАТ «СК «Уніка», копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 2, 17).

Згідно з ст.ст. ст.ст. 251, 254 КУпАП обов'язок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що в цій адміністративній справі предметом доказування є протиправність рішення і дій суб'єкта владних повноважень, в силу ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування правомірності свого рішення і дій покладається на відповідача, який має нести тягар наслідків неподання ним доказів.

Відповідач, який в порядку ст. 258 КУпАП склав постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не виявив жодних свідків, речових доказів, не зафіксував в інший спосіб обставини правопорушення та докази, які підтверджують факт зупинки автомобіля позивача менш ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території та відсутність у особи полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, позивач категорично заперечує подію правопорушення взагалі, як п.15.9 «и», п. 15.10 «а», так і п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, про що в судовому засіданні надав пояснення, тоді як відповідач суду жодних доказів виявлення правопорушення не представив.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам п.п.п.п. 2, 3 ч. З ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розв'язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу по суті відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю. Достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання про адміністративну відповідальність позивача по суті, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України та у відповідності зі ст. 293 КУпАП скасувати оскаржувану постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв?язку з чим вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 161-163, І71-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 УПП м. Дніпропетровська ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №1 батальйону №3 УПП м. Дніпропетровська ДПП рядового поліції ОСОБА_2, серії ПС2 № 743154 від 26 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Колесніченко