Справа № 821/493/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/493/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника відповідача Марковського М.О., представника третьої особи Гагарінова Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Укртрансінспекції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2016 р. про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі по тексту - ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Укртрансінспекції у Херсонській області (далі по тексту - третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2016 р. про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.04.2016 року позивач отримав засобами поштового зв'язку конверт з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2016 року виконавче провадження № 50331664. Вказав, що з тексту оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчим документом є постанова № 000294, видана третьою особою 18.02.2014 року, виконавчий документ вступив в законну силу 18.11.2014 року.

Враховуючи вимоги п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред'явлення до виконання вказаного виконавчого документу закінчився 18.02.2015 року. Однак, заява про примусове виконання подана стягувачем 29.02.2016 року. За таких обставин, стягувач пропустив строк пред'явлення зазначеного виконавчого документа до виконання більше, ніж на рік.

Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заперечення обґрунтовано тим, що строк звернення виконавчого документу до виконання не пропущено, оскільки виконавчий документ неоднарозово було пред'явлено до виконання. Постановами про повернення виконавчого документу від 20.11.2014 р. та від 25.01.2016 р. постанову повернено позивачу, тому строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривався, отже, строк звернення з виконавчим документом не пропущено.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заперечення обґрунтовано тим, що строк звернення з виконавчим документом

було перервано, тому строк звернення з виконавчим документом не порушено.

Заслухавши представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного: частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (ч. 3 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства).

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі по тексту - Закон України № 606-XIV) передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені строки пред'явлення до виконання виконавчих документів. Так, ч. 1 вказаної статті встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №50331664 від 02 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови Управління Укртрансінспекції у Херсонській області № 000294 від 18 лютого 2014 року про стягнення штрафу у розмірі 1700 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

При цьому, суд зазначає, що ст. 23 Закону України № 606-XIV встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України № 606-XIV).

Відповідно до ч 3. ст. 23 Закону України № 606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що постанову Управління Укртрансінспекції у Херсонській області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 000294 від 18 лютого 2014 року було пред'явлено до виконання 08 квітня 2014 року.

Постановою старшого державного виконавця від 20 листопада 2014 року по ВП № 42887818 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Управління Укртрансінспекції у Херсонській області 13 лютого 2015 року повторно звернулося до відповідача з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання, а саме, постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 000294 від 18 лютого 2014 року.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 січня 2016 року по ВП № 46516244 постанову № 000294 від 18 лютого 2014 року повернуто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Управління Укртрансінспекції у Херсонській області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 000294 від 18 лютого 2014 року після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 січня 2016 року по ВП № 46516244 може бути пред'явлена до виконання до 25 січня 2017 року.

13 лютого 2016 року Управління Укртрансінспекції у Херсонській області повторно звернулася із заявою про прийняття виконавчого документу до виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що строк пред'явлення до виконання постанови № 000294 від 18 лютого 2014 року переривався, відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2016 р. по ВП № 50331664 винесена правомірно, оскільки строк пред'явлення до виконання постанови № 000294 від 18.02.2014 року не збіг.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що третьою особою порушено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з вказаним, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Укртрансінспекції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови від 01.03.2016 р. про відкриття виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в позовному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 квітня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 11.5