Справа № 820/5037/13-а
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2016 р. м. Київ К/800/58658/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Сіроша М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2013

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2013

у справі № 820/5037/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітні Технології»

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранітні Технології» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Гранітні Технології») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області) про визнання протиправними дії відповідача по відображенню у висновках акту перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гранитні технології» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства в частині взаємовідносин з ПП «АТМ» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, з ТОВ «Старт-Д» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012» №2008/22.2-05/31644520 від 31.05.2013 висновків про порушення пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, дані податкової звітності документально не підтверджені за період з 01.10.2012 по 31.10.2012; визнання протиправними дії відповідача по проведенню перевірки в частині складання висновків акту перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гранитні технології» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства в частині взаємовідносин з ПП «АТМ» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, з ТОВ «Старт-Д» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012» №2008/22.2-05/31644520 від 31.05.2013 про порушення пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, дані податкової звітності документально не підтверджені, за період з 01.10.2012 по 31.10.2012; визнання протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Гранитні технології» за період жовтень 2012 року, в тому числі дії з виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Гранитні технології» у податкових деклараціях за жовтень 2012 року.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2013 рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ТОВ «Гранітні Технології» щодо визнання протиправними дій відповідача під час проведення перевірки та складання акту перевірки скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними відповідача по відображенню у висновках акту перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гранитні технології» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства в частині взаємовідносин з ПП «АТМ» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, з ТОВ «Старт-Д» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012» №2008/22.2-05/31644520 від 31.05.2013 висновків про порушення пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, дані податкової звітності документально не підтверджені, за період з 01.10.2012 по 31.10.2012. Визнано протиправними дії відповідача по проведенню перевірки в частині складання висновків акту перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гранитні технології» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства в частині взаємовідносин з ПП «АТМ» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, з ТОВ «Старт-Д» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012» №2008/22.2-05/31644520 від 31.05.2013 про порушення пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, дані податкової звітності документально не підтверджені, за період з 01.10.2012 по 31.10.2012.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати прийняті рішення у справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що з метою отримання інформації та документального підтвердження щодо фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами на адресу позивача було направлено письмові запити від 12.04.2013 №4002/10/22.1-14, від 28.05.2013 №5417/10/22.2-16-8 про надання пояснень та їх документального підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Гранітні Технології» та ПП «АТМ», ТОВ «СТАРТ-Д» за жовтень 2012 року.

У відповідь на вищевказані запити позивачем до податкового органу було надано супровідними листами від 30.04.2013 №1, від 31.05.2013 №1 письмові пояснення та документи первинного та бухгалтерського обліку.

У зв'язку з неповним наданням пояснень та документальних підтверджень на запити відповідача, відповідачем на підставі наказу від 24.05.2013 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Гранітні технології» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства в частині взаємовідносин з ПП «АТМ» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, з ТОВ «Старт-Д» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012.

За результатами перевірки складено акт від 31.05.2013 №2008/22.2-05/31644520 з якого вбачається, що у ході перевірки встановлено порушення: пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, оскільки дані податкової звітності документально не підтверджені за період з 01.10.2012 по 31.10.2012.

Висновки, викладені в акті перевірки, не стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення, хоча були включені до Електронних баз.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив з того, що невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані позивачем у деклараціях з ПДВ, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси позивача, оскільки така невідповідність може мати для позивача негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

В свою чергу, висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи, і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення - рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому, акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого орану щодо виявлених посадовими особами фактів.

Судом першої інстанції зазначено, що дії відповідача щодо формування в акті перевірки від 31.05.2013 №2008/22.2-05/31644520 висновків, як і дії відповідача по складанню самого акту, не впливають на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків позивача, а також встановлених законом умов їх реалізації. Крім того, сам акт, складений за результатами проведення податкової перевірки, є службовим документом податкового органу та не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке в контексті ч. 2 ст. 2 та ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржено до адміністративного суду, з огляду на те, що такий акт перевірки не породжує для платників податків будь - яких прав та обов'язків, а лише може слугувати підставою для прийняття податкового - повідомлення рішення, саме яке в контексті вищевказаної норми є актом індивідуальної дії, прийнятим суб'єктом владних повноважень, що впливає на права та обов'язки платників податків.

Вирішуючи питання про правомірність внесення контролюючим органом до інформаційної системи «Податковий блок» інформації на підставі зазначеного акту перевірки, слід зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податкового кодексу України.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

За пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності) У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

За таких обставин, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

На підставі аналізу зазначених норм права, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, урегульовані Податковим кодексом України. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Дії контролюючого органу щодо внесення до АІС змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 09.12.2014 №21-511а14, від 03.11.2015 №21-99а15, від 04.11.2015 справа №21-1388а15, від 08.12.2015 №21-4557а15.

Як з'ясовано судами в даній справі, на підставі акту перевірки від 31.05.2013 №2008/22.2-05/31644520 відповідачем внесено зміни до інформаційної системи «Податковий блок» щодо показників податкової звітності позивача. При цьому встановлено, що податкові повідомлення-рішення за наслідками здійснення цієї перевірки контролюючим органом не приймались, позаяк виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов'язань.

За таких обставин, оскільки акт перевірки, дії посадових осіб податкового органу щодо включення до акту певних висновків, а також внесення контролюючим органом до інформаційних систем змін без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжує правових наслідків для платників податків та не порушує їх права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Оскільки, апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до ч. 1 ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови апеляційного суду, та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2013 скасувати та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2013.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.В. Сірош