Справа № 804/702/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 р. Справа № 804/702/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді суддіЄфанової О.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Олійник В.М.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача представника позивача Малолітнього І.С. Гармаша О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Державної служби України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Державної служби України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 в якому позивач просить визнати відмічені в позові дії Голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО ОСОБА_3 протиправними та зобов`язати його скликати «Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» і, на підставі наявного рішення суду, розглянути питання надання статусу «учасника бойових дій» загиблому ОСОБА_4 і на цій основі його батькові ОСОБА_1 статусу «члена сім`ї загиблого учасника бойових дій».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення чинного законодавства ігноруються звернення позивача про скликання міжвідомчої комісії для розгляду питання надання відповідного статусу його сину ОСОБА_4 , який загинув під час проведення антитерористичної операції, внаслідок чого порушуються права батьків в частині отримання статусу членів сім`ї загиблого.
Відповідач надав заперечення в яких зазначив, що позивач звертався з відповідними зверненнями до Президента України, до Голови Державної служби України по справам ветеранів війни та учасників АТО, в тому числі на особистому прийомі, з проханням посприяти у вирішенні питання отримання позивачем «Посвідчення члена сім`ї загиблого». Відповідач зазначив, що у Голови служби відсутні повноваження щодо вирішення зазначених в позові спірних питань, однак, звернення позивача направлені до відповідних державних органів для розгляду.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача в останнє судове засідання не прибув, в судовому засіданні 25.02.2016 року заперечував щодо задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.03.2015 року встановлено факт участі громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, у бойових діях під час антитерористичної операції. Встановлено факт загибелі громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, під час бойових дій в зоні антитерористичної операції в селищі Маріїнка, Петровського району Донецької області.

Адміністрація Президента України листом від 27 жовтня 2014 р. №22/053996-04 надіслала до Державної служби України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції звернення ОСОБА_1 від 24 вересня 2014 р., в якому він просив Президента України вирішити питання щодо надання статусу учасника бойових дій особам, які брали участь в антитерористичній операції у складі добровольчих формувань, зокрема його сину ОСОБА_4 , який у складі Добровольчого Українського Корпусу Правий сектор загинув 12 вересня 2014 р. під час бойових дій у с. Мар`їнка Петровського району Донецької області.

Державна служба України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, розглянувши звернення ОСОБА_1 надала відповідь листом від 17 листопада 2014 р. №616-вих та пояснила, що надання статусу учасника бойових дій особам після їх смерті законодавством не передбачено. Надала роз`яснення, що після внесення відповідних змін до діючої на той момент редакції Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ОСОБА_1 матиме право на отримання Посвідчення члена сім`ї загиблого.

15 липня 2015 р. під час особистого прийому до Голови Державної служби України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повторно звернувся ОСОБА_1 з проханням посприяти у вирішенні питання отримання ним Посвідчення члена сім`ї загиблого", про що написав відповідну заяву, що підтверджується матеріалами справи.

Листом №2482/01/09.1-15 від 24.07.2015 року Державна служба України по справам ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, направленим на адресу Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації та на адресу позивача, заява ОСОБА_1 направлена на адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації з проханням посприяти в оформленні документів, необхідних для отримання Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Так, в судовому засіданні, позивач підтвердив, що на розгляді в органах праці та соціального захисту населення знаходяться його заяви щодо видачі Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції чинній на момент розгляду справи) учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року N 413 (далі по тексту - Порядок).

Згідно із пунктом 2 Порядку статус учасника бойових дій надається: особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Так, пунктом 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Відповідно з абзацу 1 та 2 пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій.

Відповідно до п.1 розділу І Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, який набрав чинності 16.12.2014 року, Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Міжвідомча комісія) утворена Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Згідно п.1 розділу ІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій основним завданням Міжвідомчої комісії є надання статусу учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що надалі такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій встановлено, що Міжвідомча комісія приймає рішення в місячний строк із дня надходження документів.

Як вбачається з вищевказаного Положення, комісія може прийняти рішення як про надання статусу учасника бойових дій, так і про відмову в наданні такого статусу.

Відповідно до розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міжвідомча комісія складається з голови, який за посадою є Головою Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, першого заступника голови, заступника голови, секретаря та інших членів Міжвідомчої комісії.

Голова Міжвідомчої комісії очолює Міжвідомчу комісію, здійснює загальне керівництво Міжвідомчою комісією та забезпечує організацію її роботи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на рішення Європейського суду, а саме: «Суд визнає, що, дійсно, можуть існувати переконливі причини для перегляду тлумачення законодавства, яким слід керуватися. Сам Суд, застосовуючи динамічний та еволюційний підходи в тлумаченні Конвенції, у разі необхідності може відходити від своїх попередніх тлумачень, тим самим забезпечуючи ефективність та актуальність Конвенції (див. рішення у справах «Вілхо Ескелайнен та інші проти Фінляндії» (Vilho Eskelinen and Others v. Finland), [ВП], заява № 63235/00, п. 56, ECHR 2007-IV та «Скоппола проти Італії» (Scoppola v. Italy № 2) [ВП], заява № 10249/03, п. 104, ECHR 2009-...)».

Так, суд погоджується з відповідачем, що на момент звернення позивача із заявою про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_4 , були відсутні нормативні акти, які б регулювали порядок визнання учасниками бойових дій та надання статусу учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, проте, враховуючи вищевказані норми законодавства, які були прийняті в подальшому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції здійснити заходи по повторному розгляду заяви Малолітнього ОСОБА_5 щодо надання статусу учасника бойових дій загиблому ОСОБА_4 шляхом скликання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Щодо позовних вимог про визнання дій Голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО ОСОБА_3 протиправними та зобов`язати його скликати «Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» і, на підставі наявного рішення суду, розглянути питання надання ОСОБА_1 статусу «члена сім`ї загиблого учасника бойових дій», суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, який набрав чинності 30.09.2015 року, встановлено, що цей Порядок визначає процедуру надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон), деяким категоріям осіб.

Відповідно до п.2 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб статус особи, на яку поширюється чинність Закону, згідно з цим Порядком надається:

сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно п.3 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать батьки.

Пунктом 5 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб передбачено, що для встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, членам сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, необхідно подати органу праці та соціального захисту населення заяву і документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні позивач підтвердив, що на розгляді в органах праці та соціального захисту населення знаходяться його заяви щодо видачі Посвідчення члена сім`ї загиблого, суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог .

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Голову Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції Дерев`янко Артура Валентиновича здійснити заходи по повторному розгляду заяви Малолітнього ОСОБА_6 щодо надання статусу учасника бойових дій загиблому ОСОБА_4 шляхом скликання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 15 березня 2016 року

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Єфанова Н.В. Захарчук-Борисенко В.М. Олійник