Справа № 308/12352/15-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 та Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 та Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В позові (з уточненнями та доповненнями) представник позивача посилається на те, що 02.09.2015 р. головний державний виконавчий інспектор митного оформлення № 4 м/п «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 склав на ОСОБА_3 протокол про порушення митних правил № 1556/30514/15, в ході якого у громадянина ОСОБА_7 було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat СL», кузов WVWZZZ31ZNE066546, реєстраційний знак ОСОБА_7 СFС 823. Про дане вилучення автомобіля було зазначено в протоколі. Зазначено також і про свідоцтво про реєстрацію НЕ 93762 від 16.12.2014 р., але не зазначено на його прохання власника даного автомобіля, який був зазначений в технічному паспорті, який також (оригінал) у нього було вилучено. В технічному паспорті, який було вилучено, зазначено власника, яким є інша особа, та який також є громадянином ОСОБА_7, зазначено також і його, як особу яка має право керувати даним автомобілем. Крім того, у нього є довіреність на керування даним транспортом, на що також увагу не було зроблено.

Підставою для вилучення автомобіля та оригіналу технічного паспорту стало те, що під час аналітично-перевірочних заходів було встановлено, що 13.05.2014 р., о 18:07 год., позивач ввіз на територію України в режимі тимчасового ввезення до одного року вантажний автомобіль марки «Renault Exspres».

При здійсненні процедури складання протоколу позивачем було зазначено, що вїхавши на територію України даний автомобіль зламався, технічно їздити не міг, а тому він залишив його на ремонт в Україні, виїхавши до ОСОБА_7 по справах та за коштами за ремонт. В подальшому позивач на територію України не приїжджав, кордон не перетинав, так як знаходився на тривалому лікування, як в 2014 році, так і на даний час з діагнозом не інсулінно залежний цукровий діабет без ускладнень, гіперліпідемія, тахікардія. Нa момент складання протоколу даних документів про наявність хвороби та лікування у позивача з собою не було.

23.09.2015 р. на імя керівника Закарпатської митниці було подано заяву щодо фактичних обставин справи та прохання про взяття на контроль дане вирішення питання та повернення вилученого автомобіля, власником якого являється інша особа, а право керувати має позивач. Крім того, 07.10.2015 р. до Ужгородського міськрайонного суду було подано адміністративний позов щодо визнання протиправними дії державного виконавця Закарпатської митниці м/п «Лужанка». В той же день, прийшовши на прийом до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5, було отримано постанову в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15.

Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 02.09.2015 р., постанова в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 07.10.2015 р., тобто понад 15 днів (більше місяця). Постанова була вручена йому вже після її винесення. Крім того, даною постановою було визнано винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України, в той же час було закрито провадження, частиною другою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн., за рахунок коштів з реалізації автомобіля, який було вилучено.

На підставі наведеного просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 07.10.2015 р., складену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 про визнання винним ОСОБА_3 в порушенні митних правил, закриття провадження, накладення адміністративного стягнення, із зобовязанням відповідача повернути автомобіль «Volkswagen Passat CL», кузов WVWZZZ31ZNE066546, бувший у використанні, реєстраційний знак ОСОБА_7 СFС 823, а справу провадженням закрити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючи на викладені в позові обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладений у письмових запереченнях проти позову. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову.

Представник відповідача зазначив, що як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 особисто керував автомобілем марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823. При проходженні митного контролю ним було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НЕ93762 від 16.12.2014 р., в якому інших власників окрім ОСОБА_3 не зазначено, що підтверджується вищевказаним дорученням та його перекладом на українську мову. Будь яких інших документів на вказаний транспортний засіб, в тому числі доручення на право керування автомобілем вказаний громадянин не подавав. З поданих митниці документів до митного контролю, не було жодних підстав вважати, що автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823 не являється власністю громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3. Більше того, ні ОСОБА_3 ні його представник ОСОБА_1 ні в усній формі ні в письмовій не вказали реквізити власника, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НЕ93762 від 16.12.2014 р. Крім того, ОСОБА_1 наголошує про наявність доручення, яке також ні при запровадженні справи, ні під час провадження по справі, ні під час розгляду вищевказаної справи та навіть і до адміністративного позову не приєднано. В той же час, до адміністративного позову, приєднано довідку лікаря, яка підтверджує, що ОСОБА_3 хворіє з діагнозом не інсулінно залежний цукровий діабет без ускладнень. Таким чином, немає жодних доказів, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 з 14 травня 2014 року по 02 вересня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні і не міг вивезти з митної території України ввезений ним автомобіль терміном на один рік. Більше того, вищевказаний автомобіль станом на 30 листопада 2015 року є невивезеним з митної території України, і в жодній заяві не зазначено інформації про особу в якої знаходиться автомобіль та точну адресу місця знаходження не вивезеного ним вантажного автомобіля марки «Renault Express», кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 MSD091 та коли він буде вивезений з митної території України, а також, враховуючи, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 481, коли він сплатить до державного бюджету штраф в розмірі 17000 грн.

Щодо заяв представника про порушення терміну розгляду справи про порушення митних правил, яка відбулася через тривалий період, звертає увагу, що справа була запроваджена 02 вересня 2015 року. У звязку з тим, що протокол направлявся поштою ОСОБА_3, який проживає в ОСОБА_7, розгляд призначено на 23 вересня 2015 року з умовою, забезпечення своєчасного повідомлення громадянина. В той же час, на розгляд справи прибув представник ОСОБА_8, який звернувся до митниці із заявою перенести розгляд справи на інший день, і за його погодженням розгляд справи було призначено на 07 жовтня 2015 року. Вищезазначені лист, заява та повідомлення знаходяться в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 02 вересня 2015 року. Таким чином, як видно з матеріалів справи перенесення розгляду справи відбувалося на прохання і за погодженням з представником ОСОБА_1, який в адміністративному позові визнає це порушенням закону, хоча жодного порушення не відбулося, а навпаки забезпечено право особи на захист.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, відсутні документи, що підтверджують дію обставин непереборної сили та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НЕ93762 від 16.12.2014 р. ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Volkswagen Passat СL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823, тому його вилучення в рахунок забезпечення відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, постановою в справі про порушення митних правил ОСОБА_3 на підставі та в порядку, що встановлені законом було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. На даний час постанова набула законної сили. Також, даною постановою встановлено право ОСОБА_3, у разі сплати штрафу повернути тимчасово вилучений транспортний засіб. Тому доля тимчасово вилученого транспортного засобу вирішена постановою митниці № 1556/30514/15 від 07.10.2015 р., а отже задоволення позовних вимог в частині зобовязання повернути вилучене майно є також неможливим.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 07 жовтня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн. Постановлено стягнення штрафу здійснити за рахунок коштів від реалізації автомобіля марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 СFC823, вилученого протоколом про ПМП № 1556/30514/15 від 02.09.2015 р. у громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3. У випадку сплати штрафу в повному обсязі автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 СFC823 та свідоцтво про реєстрацію транспортного НЕ93762 від 16.12.2014 р., вилучене протоколом про ПМП № 1556/30514/15 від 02.09.2015 р. повернути громадянину ОСОБА_7 ОСОБА_3.

Вказаною постановою встановлено, що 02.09.2015 р., о 17 год. 53 хв., в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, на смугу «зелений коридор» в напрямку «вїзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823, під керуванням громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3.

В ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що ОСОБА_3, 13.05.2014 р., о 18 год. 07 хв., ввіз на митну територію України через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення до одного року вантажний автомобіль марки «Renault Express», кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 MSD091.

Відповідно до інформації з наявних баз даних станом на 02.09.2015 р. вантажний автомобіль марки «Renault Express», кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 MSD091 значиться не вивезений з митної території України.

ОСОБА_3 від надання пояснення відмовився. Документів підтверджуючих неможливість вивезення транспортного засобу у визначені строки під час перетину кордону громадянином надано не було.

Таким чином, ОСОБА_3, перевищивши більше ніж на десять діб строк тимчасового ввезення вантажного автомобіля марки «Renault Express», кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 MSD091, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Відповідно до даної постанови, враховуючи той факт, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 проживає за межами території України та не має в Україні постійного місця проживання, для забезпечення стягнення штрафу, у громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 вилучено легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823, 1991 року випуску, вартістю 152927.34 грн.

Постанова в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 07 жовтня 2015 року, яку позивач оскаржив до суду, винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 02 вересня 2015 року.

В силу ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш, як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 481 Митного кодексу України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Частиною 1 ст. 460 Митного кодексу України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 71, 86 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_3 на момент перетину кордону та складанні адміністративного протоколу не надав документів, які б підтверджували причини не вивезення транспортного засобу у встановлений термін за межі митної території України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що митний орган був терміново повідомлений про поломку та не транспортабельність автомобіля марки «Renault Express», кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 MSD091.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. Сторони, треті особи або їхні представники, які дають пояснення про відомі їм обставини, що мають значення для справи, можуть бути за їхньою згодою допитані як свідки.

Твердження представника позивача ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення транспортного засобу у звязку з тим, що позивач знаходився на тривалому лікування, що на йому думку підтверджується довідкою лікаря лікарні м. Нодьотад, з якої вбачається, що ОСОБА_3 хворіє з діагнозом не інсулінно залежний цукровий діабет без ускладнень, гіпереліпідемія, тахікардія, не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували такі обставини, зокрема, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з травня 2014 року по вересень 2015 року.

З приводу посилань представника позивача щодо тривалого розгляду відповідачем справи про порушення митних правил, то такі судом до уваги не приймаються. Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил було складено 02 вересня 2015 року та розгляд справи призначено на 23 вересня 2015 року. На розгляд справи прибув представник ОСОБА_1, що не заперечується останнім, який звернувся до митного органу із заявою перенести розгляд справи. У звязку з цим розгляд справи було призначено на 07 жовтня 2015 року і того ж дня винесено постанову про порушення митних правил. Таким чином, перенесення розгляду справи відбулося за проханням представника позивача, що у свою чергу не може свідчити про порушення прав останнього при розгляді даної справи.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що заступник начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 при винесенні постанови в справі про порушення митних правил № 1556/30514/15 від 07 жовтня 2015 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та притягнення його до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Що стосується позовних вимог щодо зобовязання відповідача повернути автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823, а також правомірності затримання відповідачем даного транспортного засобу, суд констатує наступне.

Санкція ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн.

Частиною 7 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 511 Митного кодексу України встановлено, що у разі вчинення порушення митних правил особою, яка не має в Україні постійного місця проживання або адреси, допускається вилучення товарів, транспортних засобів у кількості, необхідній для забезпечення стягнення штрафу або вартості товарів, транспортних засобів відповідно до частини другої статті 541 цього Кодексу.

Крім того, згідно зі ст. 542 Митного кодексу України постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил на осіб, які проживають або перебувають за межами України, виконується за рахунок майна цих осіб, що знаходиться на території України.

У разі відсутності в Україні майна, що належить зазначеним у частині першій цієї статті особам, порядок виконання постанови митного органу про накладення на них адміністративних стягнень за порушення митних правил визначається законодавством України та укладеними відповідно до закону міжнародними договорами України з державами, на території яких проживають або перебувають ці особи.

Судом встановлено, що відповідно до документів, які були надані ОСОБА_3 під час проходження митного контролю, він є громадянином ОСОБА_7, нерезидентом. Будь-яких доказів того, що на території України у позивача наявне майно, яке йому належить, матеріали справи не містять.

Станом на час судового розгляду справи, відсутній договір між Україною та ОСОБА_7 про виконання на території ОСОБА_7 постанов митних органів України про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил на осіб, які проживають або перебувають на території ОСОБА_7.

Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_3 особисто керував автомобіль марки «Volkswagen Passat CL», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак ОСОБА_7 CFC823, та при проходженні митного контролю ним було подано свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НЕ93762 від 16 грудня 2014 року.

Дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про реєстрацію НЕ93762 від 16 грудня 2014 року з перекладом з угорської мови стверджується, що у графі «власник свідоцтва про реєстрацію» значиться позивач ОСОБА_3, а у графі «посилання на факт, що він є власником свідоцтва про реєстрацію» значиться, що він є утримувач.

Таким чином, вказаний документ свідчить про майнові права ОСОБА_3 на спірний автомобіль марки «Volkswagen Passat CL».

Виходячи зі змісту ст. 511 Митного кодексу України тимчасове вилучення полягає у тимчасовому примусовому припиненні майнових прав особи, що вчинила порушення митних правил щодо користування, володіння, розпорядження певним майном з метою забезпечення виконання адміністративного стягнення.

Суд зазначає, що Митний кодекс України не містить конкретного переліку товарів, транспортних засобів, які можуть бути тимчасово вилучені у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил в рахунок забезпечення штрафу.

При цьому Митним кодексом України не обмежено можливість забезпечення виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення шляхом тимчасового вилучення тільки товарів, транспортних засобів, які юридично знаходяться у власності цієї особи.

Враховуючи вищевикладені норми митного законодавства України та зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого Закарпатською митницею ДФС рішення щодо тимчасового вилучення автомобіля марки «Volkswagen Passat CL».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Закарпатська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 380, 458, 460, 481, 487, 511, 542 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 та Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча Сарай А.І.