Справа № 183/3951/15
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3951/15
Провадження № 2-а/183/5/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення в певній частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог, просили: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні земельної ділянки під гаражем площею 23 м2; визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області шостого скликання тридцять першої сесії від 30 квітня 2015 року № 74-31/VI та № 73-31/VI в частині речення : "за винятком земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу, за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а", а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала, тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України (далі ЗК України), Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР ).

Так, згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Порядок та підстави набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності визначений Земельним кодексом України.

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних завданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Аналогічна правова норма закріплена в ч. 1 ст. 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру виділення у власність громадян земельних ділянок, початковим етапом якої є прийняття компетентним органом місцевого самоврядування рішення щодо надання заявнику дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

При цьому, слід враховувати, що перелік підстав для відмови у наданні особі такого дозволу, визначений у ч. 7 ст. 118 ЗК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічний правовий підхід викладено в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року № К/800/38993/14 та від 29 вересня 2015 року № К/800/31171/15.

Разом з тим, суд встановив, що 28 квітня 2015 року позивачі звернулися до відповідача з заявами в порядку ст. 118 ЗК України, в яких просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17а.

30 квітня 2015 року на 31-й сесії шостого скликання Піщанської сільської ради прийняті рішення № 73-31/VI та № 74-31/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за винятком земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а, у зв'язку із розташуванням індивідуального гаражу, який знаходиться поблизу домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2, але не належить їм.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що підстава, з якої відповідачем було відмовлено позивачам в задоволенні їх заяви в повному обсязі та прийняті відповідні рішення від 30 квітня 2015 року №№ 73-31/VI та 74-31/VI, не входить до переліку підстав, вичерпний перелік яких закріплено в ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 86 КАС України, суд вважає, що оскаржувані рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року №№ 73-31/VI та 74-31/VI у частині щодо відмови позивачам в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у спільну приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, щодо земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ч. 7 ст. 118 ЗК України, та є протиправними і підлягають скасуванню в цій частині.

Разом з тим, оскільки в адміністративному позові позивачі заявляють позовні вимоги лише щодо визнання протиправними рішень та їх скасування в певній частині, то суд, у відповідності з приписами ч. 2 ст. 11, ст. 162 КАС України, з метою повного і всебічного захисту прав позивачів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_2, ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у спільну приватну власність "земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу, за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а".

Водночас, суд відзначає, що задоволення позовних вимог у такий спосіб є достатнім для повного і всебічного захисту та відновлення прав позивачів, які були порушені при прийнятті відповідачем рішень від 30 квітня 2015 року №№ 73-31/VI та 74-31/VI, і задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні земельної ділянки під гаражем площею 23 м2 саме у спосіб, як про таке просять позивачі, є недоцільним і такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 69, 71, 94, 158-159, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області шостого скликання тридцять першої сесії від 30 квітня 2015 року № 73-31/VI в частині речення: "за винятком земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу, за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а".

Визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області шостого скликання тридцять першої сесії від 30 квітня 2015 року № 74-31/VI в частині речення: "за винятком земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу, за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а".

Зобов'язати Піщанську сільську раду Новомосковського району Дніпропетровської області на найближчій сесії повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_2, ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у спільну приватну власність "земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування індивідуального гаражу, за адресою с. Ягідне, вул. Центральна, буд. 17-а".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді справленого судового збору в розмірі 73 грн. 80 коп.

Стягнути з місцевого бюджету с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді справленого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з наступного за днем її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.Є. Майна