Справа № 125/1993/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/7841/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року

у справі № 125/1993/15-а

за позовом ОСОБА_2

до начальника реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Бензюри І.Ю.

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до начальника реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Бензюри І.Ю. про визнання дій протиправними при розгляді звернення позивача від 11.05,2015 щодо державної реєстрації майнових прав та зобов'язання провести державну реєстрацію права приватної власності на приміщення старої майстерні НОМЕР_1, загальною площею 412,6 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 19.11.2015, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення названими судами норм матеріального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом першим частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, на підставі рішення Барського районного суду від 22.12.2010 правочин купівлі-продажу нерухомого майна приміщення старої майстерні НОМЕР_1, яке розташоване в с.Маньківці Барського району Вінницької області, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнано дійсним.

07.06.2012 виготовлено технічну документацію на приміщення старої майстерні НОМЕР_1 розташованої за адресою: Вінницька область Барський район с.Маньківці АДРЕСА_1.

При цьому, у довідці, від 02.09.2014 № 339, виданої сільським головою с.Маньківці ОСОБА_5, зазначено, що будівлі старої майстерні надано юридичну (поштову) адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням Барського районного суду від 10.04.2015 встановлено факт володіння ОСОБА_2, на праві приватної власності, приміщенням старої майстерні НОМЕР_1 загальною площею 412,6 кв. м., яка розташована за адресою: Вінницька область Барський район с.Маньківці АДРЕСА_1.

11.05.2015 позивач звернувся до реєстраційної служби щодо проведення державної реєстрації майнових прав на об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення старої майстерні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, с.Маньківці Барського району Вінницької області. До заяви додано технічну документацію на будівлю, довідку Маньковецької сільської ради від 02.09.2014 № 339, рішення Барського районного суду від 22.12.2010, рішення Барського районного суду від 10.04.2015, квитанції про сплату коштів за Витяг з Державного реєстру прав та про сплату адміністративного збору.

Не отримавши свідоцтва про право власності, 03.06.2015 ОСОБА_2 звернувся із заявою до реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області з вимогою надати інформацію щодо обставин, які перешкоджають видати свідоцтво про право власності.

11.06.2015 начальником реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Бензюрою І.Ю. надано відповідь, в якій зазначено, що оскільки приміщення старої майстерні НОМЕР_1, яке знаходиться за адресою: Вінницька область Барський район АДРЕСА_1 до переліку адрес Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Інформаційним центром не внесено, тому у реєстраційної служби Барського РУЮ відсутня технічна можливість зареєструвати подану Вами заяву. Для вирішення вказаного питання запропоновано звернутись до органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна.

16.06.2015 ОСОБА_2, звернувся до начальника реєстраційної служби Бензюри І.Ю. з вимогою роз'яснити, які саме дії слід вчинити Маньковецькій сільській раді для державної реєстрації майнових прав на об'єкт нерухомого майна : приміщення старої майстерні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 с. Барського району Вінницької області.

23.06.2015 начальник реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Бензюра І.Ю. повідомив ОСОБА_2, що з причин відсутності адреси в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: урочища «Дружба» 1 в с. Маньківці Барського району Вінницької області, позивачу необхідно звернутися до органу місцевого самоврядування за місцем знаходженням нерухомого майна для вирішення даного питання. Крім того, повідомлено, що повноваженнями щодо вчинення вищезазначеної дії органами місцевого самоврядування реєстраційна служба Барського РУЮ не наділена.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що начальник реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Бензюра І.Ю у цьому випадку діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Стаття 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-VI 4 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі Закон №1952) зазначає, що починаючи з 01.01.2013 єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав).

При цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Закону № 1952 передбачено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною третьої статті 17 Закону № 1952 передбачено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України (частина тринадцята 13 статті 15 Закону №1952).

Так, відповідно до пункту15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (Порядок № 868), під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Також статтею 19 Закону № 1952 визначено перелік підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Зокрема, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з пунктом 34 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, з метою дотримання єдиного порядку внесення та пошуку відомостей у Державному реєстрі речових прав використовуються словники Державного реєстру прав, перелік та порядок ведення яких встановлює Міністерство юстиції України.

Пунктом 1.15 розділу І Порядку ведення словників Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.072012 №1014/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за №1151/21463, визначено, що словник вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів містить назви вулиць, провулків, площ, бульварів, проспектів, проїздів тощо кожного населеного пункту України та назви вулиць іменованих об'єктів.

Отже, інформація до словника іменованих об'єктів та словника вулиць вноситься на підставі повідомлення органу місцевого самоврядування, оформленого відповідно до законодавства, на території адміністративно-територіальної одиниці якого розташовані відповідні вулиці або іменовані об'єкти, до якого додається копія відповідного рішення щодо найменування (перейменування) вулиці або найменування (перейменування), уточнення, зміни, ліквідації тощо іменованого об'єкта. Контроль за повноту інформації, що вноситься до словника іменованих об'єктів та словника вулиць, здійснюють посадові особи органів місцевого самоврядування, які надали відповідну інформацію. Крім того, при упорядкуванні назв об`єктів нерухомого майна органи місцевого самоврядування у своїй діяльності керуються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ураховуючи те, що Маньковецькою сільською радою Барського району не було подано даних про присвоєння адреси, остання не була внесена до словника іменованих об'єктів та словника вулиць, що призвело до неможливості здійснити відповідачем державну реєстрацію майнових прав позивача на об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення старої майстерні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 с.Маньківці Барського району Вінницької області.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що у даному випадку відповідачем не було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації, а лише надано відповідь на звернення позивача. Крім того, після усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідачем може бути розглянуто подані позивачем документи та прийнято відповідне рішення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій, що відповідач у даному випадку діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель