Справа № 815/4848/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

26 квітня 2016 року № 815/4848/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України

третя особа Міністерство оборони України

про визнання протиправним та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 суддею Токміловою Л.М. відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 по справі № 815/4848/15 прийнято рішення про передачу справи за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва, у зв`язку із надходженням клопотання від представника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2015 р. суддею Добрянською Я.І. прийнято до розгляду справу № 815/4848/15, відкрито провадження та призначено судове засідання на 10.12.2015 р.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, що в свою чергу призвело до винесення відповідачем оскаржуваних наказів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Позивачем разом із заявою від 30.11.2015 подане клопотання про виклик в якості свідків, осіб які проводили службове розслідування ОСОБА_2 (офіцер ГКЕУ Збройних Сил України), ОСОБА_3 (працівник ГКЕУ Збройних Сил України), ОСОБА_4 ( офіцер ГКЕУ Збройних Сил України), ОСОБА_5 (ГКЕУ Збройних Сил України), ОСОБА_6 (працівник ГКЕУ Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 65 Кодексу адміністративного судочинства України як свідок в адміністративній справі може бути викликана кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Згідно ч. 4 ст. 65 Кодексу адміністративного судочинства України свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинна зазначити ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

З огляду на вищевикладене, в судовому засіданні суд прийшов до висновку про відсутність необхідності виклику і допиту свідків, оскільки в матеріалах службового розслідування, які знаходяться у матеріалах справи містяться пояснення осіб, яких заявлено викликати у якості свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на неприбуття представників сторін в судове засідання та наявну в матеріалах справи заяву представника позивача суд перейшов відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 проходить публічну військову службу у Збройних силах України на посаді начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

На підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 17.06.2015 № 108 «Про призначення комісії з проведення службового розслідування» комісією проведено службове розслідування щодо встановлення причин і умов. Які призвели до порушення у виконанні технічного нагляду при капітальному ремонті військових об`єктів у Південно-Східному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінні та ступеня вини посадових осіб.

За результати службового розслідування було встановлено наступне:

Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю за результатами проведених контрольних обмірів обсягів виконаних робіт встановлено завищення вартості робіт на загальну суму 6 262 271, 33 грн., в тому числі по підрядним організаціям:

ПБГ «Інтобуд» на суму 5 690 901, 93 грн.,

ТОВ «Примострой» на суму 456 757, 17 грн.,

ПП «Спецбуд» на суму 102 032, 06 грн.,

ДП «БУ-2 ВАТ «ОДСТРАНСБУД» на суму 12 580,17 грн.

Встановлено факти завищення вартості виконаних робіт відображені у проміжному звіті за результатами проведеного аудиту відповідності та фінансового аудиту Південно-Східного ТКЕУ за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 від 18.05.2015 № 234/3/2/24/аз.

Зазначені порушення допущено посадовими особами Південно-Схудного ТКЕУ, а саме полковником ОСОБА_1 , який відповідає за здійснення функцій замовника з капітального ремонту об`єктів.

Також, за фактом проведеного внутрішнього аудиту встановлено читори випадки преміювання підпорядкованих начальників квартирно-експлуатаційних відділів з порушенням вимог ст. ст. 15, 23, 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. А саме, що наказом начальника Піденно-Східного ТКЕУ від 08.12.2014 № 270 оголошено про виплату грошової премії у розмірі місячного грошового забезпечення начальнику КЕВ м. Харків ОСОБА_7 , хоча на той момент у службовій картці військовослужбовця було не зняте дисциплінарне стягнення «догана».

У зв`язку із результатами службового розслідування 03.08.2015 відповідно до наказу № 154 «Про результати службового розслідування» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

10.08.2015 відповідно до наказу № 164 «Про результати службового розслідування» визначено необхідність переміщення на нижчу посаду ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, зважаючи зокрема на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, законами України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут),Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999р. №551-ХІV та Положенням про Центральне автомобільне управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України, затверджене начальником Озброєння Збройних Сил України від 08.12.2011 №361 дск (далі Положення).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), згідно його преамбули - цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регулюються розділом III Статуту, зокрема, згідно із пунктом «г» статті 69 Дисциплінарного статуту на вищих офіцерів може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності (стаття 85 Дисциплінарного статуту).

Згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України Закон, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV:

військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України (ст. 1);

Стаття 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлює, що військова дисципліна досягається шляхом: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Разом з тим, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету (ст. 4).

Відповідно до ст. 45 Дициплінарного статуту Збройних Сил України У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

В п. 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: ( Абзац перший статті 68 із змінами, внесеними згідно із Законом N 1420-IV ( 1420-15 ) від 03.02.2004 ):

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) попередження про неповну службову відповідність;

д) пониження в посаді; ( Пункт "д" статті 68 в редакції Закону N 1420-IV ( 1420-15 ) від 03.02.2004 )

е) пониження військового звання на один ступінь;

є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до "Дисциплінарного статуту Збройних Сил України" на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (стаття 83).

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку), визначені "Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за №385/8984 (у редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Відповідно до пункту 1.2 "Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України" службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Пунктом 1.3 зазначеної Інструкції передбачено, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 17.06.2015 № 108 призначено службове розслідування, за фактом виявлення порушень під час проведення внутрішнього фінансового аудиту Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління у травні 2015.

За наслідками службового розслідування тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України ОСОБА_8 затверджено акт службового розслідування від 30.07.2015.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення, що полягає у завищенні вартості виконаних робіт, які відображені у проміжному звіті за результатами проведеного аудиту відповідності та фінансового аудиту Південно-Східного ТКЕУ за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 від 18.05.2015 № 234/3/2/24/аз., а саме, що неналежне виконання службових обов`язків, що полягало у незабезпеченні належного контролю за організацією будівельного процесу та одноосібне підписання від замовника капітального ремонту актів приймання виконаних будівельно-монтажних робіт збоку начальника

ОСОБА_1 також зазначено, що позивачем було оголошено про виплату грошової премії у розмірі місячного грошового забезпечення начальнику КЕВ м. Харків ОСОБА_7 , хоча на той момент у службовій картці військовослужбовця було не зняте дисциплінарне стягнення «догана».

Комісією з проведення службового розслідування зроблено висновок про підтвердження факту порушення позивачем вимог ст. 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту України, п. 3.1.3 «Положення про військове (корабельне господарство» Збройних Сил України», та інші.

На підставі проведеного службового розслідування, яке було надане начальнику Головного КЕУ Збройних Сил України для прийняття рішення про міру відповідальності за порушення військової дисципліни, начальником Головного КЕУ ЗС України був виданий наказ № 154 від 03.08.2015 «Про результати проведення службового розслідування, в якому полковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності попереджено про неповну службову відповідність.

Ст. 86 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» регламентовано, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Посадова особа, яка призначила службове розслідування проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого вони проводилися.

Позивач звертає увагу на порушення процедури службового розслідування, а саме що в матеріалах службового розслідування відсутній аркуш бесіди, оскільки самої бесіди з позивачем не проводилося і у зв`язку із цим його фактично позбавлено можливості висловити заперечення, пояснення по суті.

Відповідно до матеріалів справи, 03.08.2015 у порядку ст. 86 Закону України «»Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» ТВО начальника ГКЕУ ЗСУ полковником ОСОБА_8 було проведено бесіду з позивачем про накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність». Під час бесіди в присутності чотирьох осіб позивач відмовився ознайомлюватися з аркушем бесіди, про що було зроблено відповідний напис на аркуші бесіди.

Погоджуючись з правовим висновком відповідача щодо необхідності проведення службового розслідування стосовно саме ОСОБА_1 відповідно до вимог "Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України" для встановлення, зокрема, причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця, ступеня вини позивача, форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного, умови та причини, що сприяли правопорушенню, суд вважає, що в даному випадку службовим розслідуванням з урахуванням пояснень позивача, встановлено необхідні обставини для висновку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також позивачем, в свою чергу, не надано будь яких доказів порушення закону при здійсненні службового розслідування стосовно нього.

З урахування вищевикладеного, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 154 від 03.08.2015 р. в частині накладення на начальника Південно-Східного ТКЕУ полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "попердження про службову відповідність" не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 164 від 10.08.2015 р. в частині підготовки документів щодо переміщення начальника Південно-Східного ТКЕУ полковника ОСОБА_1 на нижчу посаду, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач вказує, що переміщення його на нижчу посаду в порядку ст. 102 Дисциплінарного статуту ЗС України на підставі наказу відповідача № 154 від 03.08.2015 р. в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - "попередження про неповну відповідність" прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Тобто, на думку позивача, для переміщення військовослужбовця на нижчу посаду як наслідок накладення стягнення про попередження про неповну службову відповідність не враховану обставину того, що в період з 03.08.2015 р. по 10.08.2015 р. за позивачем не виявлено порушень та у вказаний період він перебував у службовому відрядженні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 в період з 02.08.2015 р. по 08.08.2015 р. перебував у відрядженні в м. Києві відповідно до витягу з наказу № 193 від 06.08.2015 р. та відповідно до витягу з наказу № 120 від 31.07.2015 р.

Відповідно до ст. 102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право. Якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Відповідно до ст. 45 Дициплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до "Дисциплінарного статуту Збройних Сил України" на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (стаття 83).

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84).

Оскільки позивач в період з 02.08.2015 р. по 08.08.2015 р. перебував у відрядженні в м. Києві відповідно до витягу з наказу № 193 від 06.08.2015 р. та відповідно до витягу з наказу № 120 від 31.07.2015 р., то відповідачем було винесено наказ № 164 від 10.08.2015 р. «Про результати службового розслідування», відповідно якого визначено необхідність переміщення на нижчу посаду ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки позивач у вказаний період був відсутній, що не було взято до уваги відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Дисциплінарного статуту ЗС України якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Тобто чинним законодавством передбачено порядок переміщення військовослужбовця на нижчу посаду, відповідно до якого у разі накладення стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Відповідно до ст. 91 Дисциплінарного статуту ЗС України- заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

В порушення вищезазначеного, відповідачем було притягнуто до відповідальності та оголошено наказ № 164 від 10.08.2015 р. «Про результати службового розслідування», відповідно якого визначено необхідність переміщення на нижчу посаду ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства.

З урахування вищевикладеного, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 164 від 10.08.2015 р. в частині підготовки документів щодо переміщення начальника Південно-Східного ТКЕУ полковника Земцева Л.М. на нижчу посаду підлягає задоволенню.

За висновком суду, відповідачами згідно зі статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені "Дисциплінарним статутом Збройних Сил України", з урахуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття таких рішень, а от рішення про пониження на посаді ОСОБА_1 прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 164 від 10.08.2015 р. в частині підготовки документів щодо переміщення начальника Південно-Східного ТКЕУ полковника Земцева Л.М. на нижчу посаду.

В іншій частині позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська