Справа № 816/556/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/556/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши матеріали адміністративного позову

позивача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області
до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2016 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з позовною вимогою майнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1378 грн.

До позовної заяви документ про сплату судового збору не додано.

Позивач в адміністративному позові просить звільнити його від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір". Так, положеннями статті 8 зазначеного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Указані положення кореспондуються з приписами частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З урахуванням викладеного, підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене у позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Таким чином, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановленому законом порядку та розмірі, а наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір". У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, за Прикінцевими положеннями Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З огляду на зазначене, клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач за подання позовної заяви повинен сплатити судовий збір у розмірі 1378 грн. При цьому, матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків до 08 червня 2016 року шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Роз'яснити, що у разі ненадання у зазначений строк указаного документа позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали невідкладно надіслати Державній податковій інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.С. Канигіна