Справа № 644/1143/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 р.Справа № 644/1143/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016р. по справі № 644/1143/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по текс чту позивач) звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради (надалі по тексту відповідач), в якому просила суд:

-визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради;

-зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради виплатити грошову допомогу до 5 травня з 2012р. по 2015р..

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харківа від 09.03.2016р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харківа від 09.03.2016р. та прийняти нову постанову якою позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії посвідчення серії Д№375426, виданим 12.03.2013р., позивач має статус ветерана війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виплачуючи позивачу у 2012-2015 роках допомогу до 5 травня у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів від 08.12.2011 року №138, Постановою Кабінету Міністрів від 03.03.2013 року №149, Постановою Кабінету Міністрів від 16.04.2014 року №102, Постановою Кабінету Міністрів від 31.03.2015 року №147, діяв у межах повноважень та у відповідності до законів та Конституції України.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист", щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» норми ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015рік.

При цьому, слід відмітити, що Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Чинним законодавством України не врегульовано питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Разом з тим, Конституційний Суд України в п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, до спірних відносин підлягає застосуванню Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», який прийнятий пізніше, ніж Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист".

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 визначено право Кабінету міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір разової грошової допомоги до 5 травня, передбачений ст. 14 Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2015 рік.

Згідно з підпунктом 5 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2015 році виплати разової грошової допомоги до 5 травня учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога здійснюється у розмірі 160 гривень.

Отже, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня учасикам війни за 2015 рік, застосуванню підлягають положення постанови Постановою Кабінету Міністрів №147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбачені Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" від 31.03.2015 року, а не ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виплачуючи позивачу у 2015 році допомогу до 5 травня у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів від 31.03.2015 року №147, діяв у межах повноважень та у відповідності до законів та Конституції України.

Між тим, при ухваленні рішення судом було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом 01.02.2016 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведених норм слідує, що місячний строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів і в цей строк особа може або скористатися досудовим порядком вирішення спору або звернутися до суду.

З адміністративного позову вбачається, що позивач у 2012 - 2014 роках отримувала щорічно разову грошову допомогу до 5 травня, про що свідчить лист наданий Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради від 30.12.2015р. №9409/4-04, а отже, виплата грошової допомоги до 5 травня є щорічною.

Таким чином позивач була обізнана про порушення своїх прав ще з 2012 року.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 2015 року.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконними дій та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради виплатити грошову допомогу до 5 травня відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період 2012р. по 2014р., у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду, підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям ухвали про залишення частини позовних вимог без розгляду.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року по справі № 644/1143/16-а скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради здійснити виплату грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за період 2012 року по 2014 року та прийняти в цій частині ухвалу, якою в вказану частину позову залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року по справі № 644/1143/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.

Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2016 р.