Справа № 363/1007/16-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"21" квітня 2016 р. Справа № 363/1007/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

позивачка звернувся до суду з даним позовом про визнання дій відповідача щодо відмови у встановлені статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобов'язання встановити такий статус та видати посвідчення.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка 10 березня 2016 року звернулася з письмовою заявою про видачу посвідчення інваліда війни до УСЗН Вишгородської РДА Київської області, в чому їй відмовлено на підставі листа №655 від 14 березня 2016 року.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 02 по 04 травня 1986 року позивачка приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відряджена до 30-ти кілометрової зони ЧАЕС, де займалася обслуговуванням евакуйованого населення з м. Припять, що підтверджується розпорядженням відділу робітничого забезпечення Київської ГЕС №22 від 29 квітня 1986 року.

Згідно посвідчення серії А №414617 від 30 листопада 200 року з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Категорії 1 ОСОБА_3 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Тому, перебування позивача у складі формувань ЦО та участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-1 №206817 від 02 січня 1995 року, позивачці встановлено IІ групу інвалідності у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з роботами на ЧАЕС.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Зазначене стосується позивача, який приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань Цивільної оборони, створеного згідно діючого на той час законодавства, зокрема, на підставі Положення про Цивільну оборону СРСР затвердженого постановою ЦЕК КПРС Ради Міністрів СРСР №1111 від 18 березня 1976 року.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

За змістом п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що право на встановлення позивачу статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» знайшло своє підтвердження належними та допустимими доказами у розумінні КАС України, наявними у матеріалах справи, тому дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у встановленні позивачу статусу інваліда війни є неправомірними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано доказів правомірності дій щодо відмови у встановленні позивачу статусу інваліда війни, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та наявними матеріалами справи.

Отже, обраний позивачкою спосіб захисту є пропорційним змісту порушеного права, Законом не заборонений, а навпаки йому відповідає, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії ґрунтуються на Законі і мають бути задоволені.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя