Справа № 806/411/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м.Житомир справа № 806/411/16

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченко Є.Ю.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю: представника позивача Тарнавського В.Я.,

представника відповідача Попіля В.В.,

представників третьої особи Черниша О.М., Маніхровського В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" до Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фермерське господарство "Агро-Сад", про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.02.2016 № 28095434, від 29.12.2015 № 27640043, від 27.07.2015 № 23161307,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Сокол Альони Володимирівни, у якому просив скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Сокол Альони Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 28095434 від 05.02.2016 про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 28.01.2016, укладеного між ОСОБА_6 та ФГ "Агро-Сад" (номер запису про інше речове право 13132093 від 03.02.2016); 27640043 від 29.12.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 26.12.2015, укладеного між ОСОБА_7 та ФГ "Агро-Сад" (номер запису про інше речове право 12825205 від 29.12.2015); 23161307 від 17.07.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 0407.2015, укладеного між ОСОБА_8 та ФГ "Агро-Сад" (номер запису про інше речове право 10558711 від 27.07.2015).

У обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "Укр-Ленд" зазначало, що 30.11.2010 ними укладено ряд договорів оренди земельних ділянок з Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області, строком дії на 15 років. Договори оренди земельних ділянок були зареєстровані у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх укладення. У січні 2016 року Товариству стало відомо, що право власності на вказані земельні ділянки перейшло до ОСОБА_6 (кадастровий номер НОМЕР_1), ОСОБА_7 (кадастровий номер НОМЕР_3), ОСОБА_8 (кадастровий номер НОМЕР_2). Указаними власниками укладено договори оренди землі б/н з Фермерським господарством "Агро-Сад", на підставі яких державним реєстратором Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Сокол А.В. проведено реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.02.2016 № 28095434, від 29.12.2015 № 27640043, від 27.07.2015 № 23161307. Позивач вважає зазначені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки державним реєстратором здійснену подвійну реєстрацію права оренди на одні і ті ж земельні ділянки. При проведенні державної реєстрації речового права за договорами оренди землі, укладеними власниками земельних ділянок з ФГ "Агро-Сад", не перевірено належним чином чи право оренди на ці земельні ділянки зареєстровано раніше чи ні. Право оренди позивача на земельні ділянки ще не закінчилося, тому здійснена відповідачем реєстрація права оренди за ФГ "Агро-Сад" порушує права ТОВ "Укр-Ленд" та є протиправною.

У ході судового розгляду справи первинного відповідача - державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Сокол Альону Володимирівну замінено належним відповідачем - Андрушівським районним управлінням юстиції Житомирської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючи на доводи наведені у позовній заяві.

Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що ФГ "Агро-Сад" було подано повний та належно оформлений пакет документів для реєстрації похідного права, а саме оренди землі у власників, відтак рішення державного реєстратора від 27.07.2015 № 23161307, від 29.12.2015 № 27640043 та від 05.02.2016 № 28095434 є законними та скасуванню не підлягають.

Представники третьої особи в засіданні суду щодо задоволення позовних вимог заперечували. Просили відмовити позивачу в задоволенні позову, з мотивів наведених у письмових запереченнях. Звернули увагу на те, що реєстрація Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" 27 грудня 2010 року договорів оренди від 30.11.2010 між позивачем і Андрушівською РДА здійснена за відсутності законних повноважень, тобто вказані договори оренди землі не пройшли державну реєстрацію у порядку, встановленому законом, а тому позов є необґрунтованим, а оскаржувані рішення - правомірними.

Заслухавши пояснення представників сторін і представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом установлено, що 30 листопада 2010 року між Андрушівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" (Орендар) укладено договори оренди земельних ділянок за №№ 58, 68, 73. За умовами цих договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки (невитребувані земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації від 02.09.2010 № 403, які знаходяться на території Іванківської сільської ради, Андрушівського району.

Пунктом 2 договорів оренди земельних ділянок визначено, що в оренду передаються земельні ділянки за рахунок реформованого КСП "Іванівське", а саме:

- за договором № 58 від 30.11.2010 передається земельна ділянка № 23, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 площею 11,9430 га, у тому числі пасовище - 11,9430 га;

- за договором № 68 від 30.11.2010 - № 46, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 площею 5,2797 га, у тому числі ріллі - 5,2797 га;

- за договором № 73 від 30.11.2010 - № 259, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 площею 2,6289 га, у тому числі ріллі - 2,6289 га.

Вказані договори укладені на 15 років або до запиту громадянина, що набуде право власності на певну земельну ділянку (п. 8 договорів оренди земельних ділянок від 30.11.15).

Згідно зі п. 44 згаданих договорів, вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

У подальшому, розглянувши заяву громадянки ОСОБА_8 і керуючись Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", розпорядженням голови Андрушівської районної державної адміністрації № 235 від 27.08.2014 виділено в натурі та передано у власність земельну ділянку на рівні земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_8 за № 259 загальною площею 2,6289 га, у тому числі ріллі 2,6289 га по Іванківській сільській раді за рахунок земель реформованого КСП Іванківське с. Іванків.

На підставі заяви громадянина ОСОБА_7, останньому розпорядженням голови районної державної адміністрації № 345 від 09.11.15 виділено в натурі та передано у власність земельну ділянку на рівні земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за № 46 загальною площею 5,2797 га, у тому числі ріллі 5,2797 га по Іванківській сільській раді за рахунок земель реформованого КСП Іванківське с. Іванків.

Земельну ділянку на рівні земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за № 23 загальною площею 11,9430 га, у тому числі ріллі - 11,9430 га по Іванківській сільській раді за рахунок земель реформованого КСП Іванківське с. Іванків, виділено в натурі та передано у власність, відповідно до поданої заяви, громадянці ОСОБА_6, про що свідчить розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації № 432 від 28.12.15.

Згодом Андрушівським районним управлінням юстиції право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_7 (кадастровий номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 (кадастровий номер НОМЕР_1) та ОСОБА_8 (кадастровий номер НОМЕР_2), про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (актуальна інформація про право власності), копії яких долучені до матеріалів справи.

Власниками вказані земельні ділянки передано в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 15 років, Орендарю - Фермерському господарству "Агро-Сад", про що укладено договори оренди землі.

Державна реєстрація права оренди проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області Сокол Альоною Володимирівною, відповідно до рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме:

- від 27 липня 2015 року № 23161307, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 04.07.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_8 та Орендарем - ФГ "Агро-Сад", строком на 15 років;

- від 29 грудня 2015 року № 27640043, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 26.12.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_7 та Орендарем - ФГ "Агро-Сад", строком на 15 років;

- від 05 лютого 2016 року № 28095434, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 28.01.2016, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_6 та Орендарем - ФГ "Агро-Сад", строком на 15 років.

На підставі цих рішень відповідачем внесено записи про інше речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 10558711, 12825205, 13132093.

Дані обставини підтверджені витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права), сформованими 27.07.2015, 29.12.2015, 05.02.2016 відповідно, та матеріалами реєстраційних справ щодо вказаних земельних ділянок.

Позивач вважаючи, що здійснена реєстрація права оренди за ФГ "Агро-Сад" порушує права ТОВ "Укр-Ленд" звернувся до суду з даним позовом. При цьому представник позивача наголошував на тому, що державним реєстратором здійснену подвійну реєстрацію права оренди на одні і ті ж земельні ділянки.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 1952-IV), - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до засад державної реєстрації прав, які закріплені у статті 3 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою; держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень; речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно зі п.п. 1, 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на день прийняття спірних рішень від 27.07.15 і 29.12.2015), державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналогічними за змістом повноваженнями наділені державні реєстратори у статті 10 Закону № 1952-IV (у редакції з 01.01.2016, чинній на день прийняття оспорюваного рішення від 05.02.2016).

Оглянуті в судовому засіданні договори оренди земельних ділянок від 30.11.2010, укладені позивачем з Андрушівською районною державною адміністрацією містять відмітку про їх реєстрацію у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель Іванківської сільської ради вчинено записи від 27 грудня 2010 року за №№ 32, 07, 47.

У зв'язку з цим суд зауважує, що відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок і реєстрації їх у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 р. N 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

У відповідності до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України (зі змінами та доповненнями) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (ст. 20 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди)).

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073.

Пунктом 3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договорів, надалі - Порядок № 2073) установлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 Порядку № 2073, забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Згідно зі п.п. 11, 12 Порядку № 2073, державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди).

У відповідності до пп. 2 п "б" ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

У контексті наведеного, а також ураховуючи положення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647 (у редакції з 05.07.2010), суд відмічає, що, як на день укладення між позивачем і Андрушівською районною державною адміністрацією договорів оренди земельних ділянок від 30.11.2010, так і станом на момент їх реєстрації в Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", у структурних підрозділів Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України повноваження щодо державної реєстрації договорів оренди землі були відсутні.

Доказів реєстрації згаданих договорів у сільській раді ТОВ "Укр-Ленд" суду надано не було.

Натомість матеріалами реєстраційних справ щодо спірних земельних ділянок підтверджено, що державний реєстратор після надходження заяв ФГ "Агро-Сад" про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_2, направив до Іванківської сільської ради запит щодо реєстрації останньою договорів оренди цих земельних ділянок.

Із довідок сільського голови від 24.07.2015 № 1, від 29.12.2015 № 13 та від 04.02.2016 № 14 видно, що реєстрація договорів оренди земельних ділянок № 259 (кадастровий номер НОМЕР_2), № 46 (кадастровий номер НОМЕР_3) та № 23 (кадастровий номер НОМЕР_1) Іванківською сільською радою не проводилась.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що договори оренди землі, укладені між позивачем і Андрушівською районною державною адміністрацією не пройшли державну реєстрацію, відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх укладення.

Відтак, доводи представника позивача про те, що спірні рішення спричинили подвійну реєстрацію права оренди на одні й ті самі земельні ділянки є хибними.

Також суд критично оцінює посилання ТОВ "Укр-Ленд" на п. 3 розд. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010 № 1878-VI, оскільки Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" і його структурні підрозділи станом на 27.12.2010 не були, в розумінні законодавства, яке діяло на той момент, територіальними органами земельних ресурсів наділеними повноваженнями щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Більш того, постановою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2010 в справі № К-8025/09, зокрема, встановлено, що визначення Центру державного земельного кадастру, як виконавчого органу не ґрунтується на вимогах Конституції України, яка визначає систему органів виконавчої влади, порядок їх формування та повноваження.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на день прийняття оскаржуваних рішень від 27.07.15 і 29.12.2015), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Частина 1 статті 24 цього ж Закону, у редакції з 01.01.2016, яка була чинна на момент прийняття оспорюваного рішення від 05.02.2016, передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ст. 24 Закону № 1952-IV).

Із оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ видно, що Фермерське господарство "Агро-Сад" звертаючись до Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме реєстрацію виникнення права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_2, подало реєстратору повний та належно оформлений пакет документів, який вимагається Законом для вчинення відповідної реєстраційної дії.

Представником позивача вказане спростовано не було.

З огляду на викладене, а також ураховуючи, що у державного реєстратора не було правових підстав для відмови третій особі в державній реєстрації речових прав, суд вважає, що державний реєстратор під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 липня 2015 року № 23161307, від 29 грудня 2015 року № 27640043, від 05 лютого 2016 року № 28095434, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Поряд з цим суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства, згідно зі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У пункті 8 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Із аналізу наведених норм випливає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Ураховуючи наведене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що після прийняття Андрушівською районною державною адміністрацією розпоряджень "Про передачу у власність земельної ділянки", якими спірні земельні ділянки передано у приватну власність ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Андрушівська районна державна адміністрація не є розпорядником цих земельних ділянок і, відповідно, не може бути їх Орендодавцем.

Набуття права власності на ці земельні ділянки вказаними особами є підставою для припинення договорів оренди землі, укладених між Андрушівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Укр-Ленд".

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов переконання, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх позовних вимог.

Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Ленд" про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.02.2016 № 28095434, від 29.12.2015 № 27640043, від 27.07.2015 № 23161307 є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також на положення статті 94 КАС України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 25 квітня 2016 р.