Справа № 813/1024/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року № 813/1024/16

о 11 год., 32 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представники - ОСОБА_2,
до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Львівській області - не прибув
про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому позивач просила зобов'язати Відділ РАЦС Золочівського районного управління юстиції у Львівській області внести зміни:

- до актового запису № 02 про народження ОСОБА_1, складеного 07.06.1946 року Бзовицькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області шляхом зміни року народження ОСОБА_1 з 1945 на 1944 рік і її місця народження з с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, Україна на село Віслок Саноцького повіту, Польща;

- до актового запису № 19 про шлюб (одруження) ОСОБА_1, складеного 13.06.1967 року Ясеневецькою сільською радою Золочівського району Львівської області шляхом зміни року народження нареченої з 1945 на 1944 рік і місця народження нареченої з с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, Україна на село Віслок Саноцького повіту, Польща.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у актовому записі про народження позивача записано, що вона народилася в 1945 році в селі Бзовиця Заложцівського району (тепер Зборівського району) Тернопільської області. Аналогічний запис щодо року і місця її народження є і у актовому записі про її одруження. Однак, такі записи не відповідають дійсності, оскільки позивач стверджує, що вона народилася 15.08.1944 року в селі Віслок Саноцького повіту, Польща. Позивач зазначає, що на підставі Угоди між урядом Української РСР і Польським Комітетом Національного визволення про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території УРСР її родину, в тому числі позивача, в 1946 році було примусово переселено з Польщі (із села Віслок Саноцького повіту, Польща) в Українську РСР (село Бзовиця на той час Заложцівського району Тернопільської області, тепер Зборівський район). Беззаперечним доказом примусового переселення позивача і її родини з Польщі в Українську РСР є евакуаційний лист виписаний в 1946 році на ім'я її батька ОСОБА_5 так як він був головою сім'ї. Тому, у 1945 році позивач не могла народитися в с. Бзовиця Заложцівського району (тепер Зборівського району) Тернопільської області, так як вона, 1944 року народження, і її батьки тільки в 1946 році були примусово переселені з Польщі в УРСР. До липня 1946 року, року видачі евакуаційного листа, ні позивач, ні інші члени її родини, на території Української РСР не були.

Позивач звернулася до відповідача, щоб він ніс зміни в актові записи про її народження і одруження та змінив в обох актових записах рік її народження з 1945 року на 1944 рік, а також просила змінити місце народження - із села Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, Україна на село Віслок Саноцького повіту, Польща.

Відповідач висновком від 18.12.2015 року відмовив у внесенні змін до актових записів по причині відсутності підтверджуючих документів.

У зв'язку з відмовою відповідача внести зміни до актових записів, позивач звернувся із вищевказаним адміністративним позовом до суду.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили задоволити.

Відповідач прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позовну заяву не надав, 18.04.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Висновком Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Львівській області від 18.12.2015 року, відмовлено у проханні позивача у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про національні меншини в Україні» № 2494-XII від 25.06.1992 року із змінами і доповненнями, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року із змінами і доповненнями, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 6 цього ж Закону, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно ст. 9 цього ж Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 22 цього ж Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (на час виникнення спірних правовідносин), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2.6. цих же Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються:

свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;

інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно п. 2.7. цих же Правил, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Якщо в актовому записі про народження відсутні графи «По батькові» та «Місце народження», що стосуються відомостей про дитину, або відсутні відомості у цих графах, їх доповнення проводиться з урахуванням даних паспорта громадянина України або паспортного документа особи, відносно якої складено запис, та імені батька дитини, зазначеного в ньому.

Згідно п. 2.15. цих же Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім'я, по батькові або громадянство батьків; якщо прізвище, власне ім'я та по батькові зазначено без урахування національних традицій; якщо при державній реєстрації народження дитині присвоєне прізвище або власне ім'я без урахування побажань батьків або одного з них; якщо дитина має власне ім'я, відмінне від того, яке зазначено в актовому записі про народження, і цього вимагають інтереси дитини; при необхідності зміни прізвища, власного імені, по батькові у зв'язку із зміною статі; при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа); при зміні громадянства; при зміні батьком або матір'ю прізвища відповідно до статті 53 СК України та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини (висновок складається з урахуванням вимог, зазначених у статті 148 СК України); якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості); в інших окремих випадках, що не суперечать вимогам чинного законодавства.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач в обґрунтування позовних вимог та в підтвердження факту наявності помилок в актових записах надала суду копії:

- Свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, № НОМЕР_1;

- Свідоцтва про одруження позивача, № НОМЕР_5;

- Свідоцтва про народження сестри позивача ОСОБА_6, № НОМЕР_2;

- Свідоцтва про народження сестри позивача ОСОБА_7, № НОМЕР_3;

- Свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_8, № НОМЕР_4;

- Свідоцтва про одруження батьків позивача, № НОМЕР_6;

- архівної довідки Державного архіву Львівської області № З-20325 від 03.02.2016 року;

- Евакуаційного листа .

В поданій представником позивача копії Евакуаційного листа та оглянутого в судовому засіданні його оригіналу, судом встановлено, що копія надана позивачем не відповідає оригіналу, а саме щодо запису року народження позивачки. В долученій представником позивача копії Евакуаційного листа в графі «Місяць, рік народження» ОСОБА_1 записаний рік « 1944», однак, з оглянутого судом оригіналу Евакуаційного листа встановлено, що в графі «Місяць, рік народження» ОСОБА_1 неможливо встановити рік народження, оскільки лише вказана графа в якій записано ОСОБА_1 є протертою та нечитабельною. Проте записані у Евакуаційному листі роки народження інших членів сім'ї ОСОБА_1 є розбірливими та читабельними. Про вказані розбіжності встановлені судом, також не заперечив позивач і її представник.

Згідно архівної довідки Державного архіву Львівської області № З-20325 від 03.02.2016 року, при переселенні родини було залишено господарське майно, яке складалося із: житл.буд.- 252 м3, сараю - 294 м3, землі - 7,0 га, в.т.ч. орної - 5,0 га, що не відображено в Евакуаційному листі при евакуації членів сім'ї.

Судом не враховуються обґрунтування позивачем та її представником позовних вимог, оскільки не надано суду належних та допустимих доказів підставності для внесення змін в актові записи про рік та місце народження ОСОБА_1

Також судом не враховуються пояснення позивача та її представника, про фактичні обставини щодо року та місця народження позивача, оскільки адміністративна юстиція не наділена повноваження встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідного рішення суд про встановлення року і місця позивачу суду не надано.

Жодних інших належних та допустимих доказів які б підтверджували, що під час державної реєстрації акту цивільного стану позивача були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) суду не надано.

Судом враховується висновок відповідача про неможливість внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 № 153 від 07.06.1946 року шляхом виправлення року народження з 1945 року на 1944 рік, місце народження з село Бзовиця Зборівського району Тернопільської області на село Віслок Сановицький повіт Республіка Польща, в актовому записі про шлюб заявниці ОСОБА_1 № 19 від 13.06.1967 року виправити рік народження нареченої з 1945 року на 1944 рік, місце народження з с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області на село Віслок Сановицький повіт Республіка Польща, з підстав у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог .

Згідно ст. ст. 49, 70, 71 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу РАЦС Золочівського районного управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 25.04.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.