Справа № 379/260/15-а
Суддя: Бойко М. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/260/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року м. Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Бойко М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати неправомірними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області щодо відмови у прийнятті довідки № 192 від 30.01.2015 року, виданої Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, про заробітну плату в зоні відчуження і нарахування пенсії та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області прийняти цю довідку, провести перерахунок та виплачувати йому пенсію з червня 2014 року відповідно до вказаної вище довідки. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача. 03 лютого 2015 року позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) № 192 від 26.12.2014 року, яка видана Таращанським РВ ГУ МВС України на виконання постанови Таращанського районного суду Київської області від 26.12.2014 року.

УПФУ у Таращаському районі відмовило позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі зазначеної довідки про заробітну плату, направивши позивачу лист від 09.02.2015 року №1031/03, мотивуючи дану відмову тим, що у вказану довідку безпідставно внесені суми грошового утримання щодо роботи у вихідний день 04 травня 1986 року в розмірі 20,04 крб., тобто з урахуванням подвійного окладу і оскільки позивач працював в м. Чорнобиль, яке відповідно до рішення Урядової комісії від 19.08.1986 року № 108 віднесено у період з травня по червень 1986 року до 2-ої зони небезпеки, то йому не могла проводитися оплата праці за підвищеними до 100% тарифними ставками.

Позивач вважає, що відмова відповідача є неправомірною і такою, що порушує його конституційне право на належне пенсійне забезпечення та соціальний захист.

В судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, крім того надавши до суду дві заяви відповідно 08.04.2016 року та 13.04.2016 року в обгрунтування своїх позовних вимог та на те, що довідка про заробітну плату (грошове забезпечення) № 192 від 26.12.2014 року, яка видана Таращанським РВ ГУ МВС України на виконання постанови Таращанського районного суду Київської області від 26.12.2014 року є такою, що відповідає вимогам законодавства і видана у відповідності до нормативно-правових актів.

Представник відповідача, який був належно повідомлений про день часта місце розгляд справи, в судове засідання не зявився. 22.04.2016 року надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та заперечення на позов ОСОБА_1, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах законодавства, яке діяло як на момент призначення пенсії, так і на час приведення пенсії у відповідність до ОСОБА_2 КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, так як відсутні первинні документи, які б підтверджували заявлені позовні вимоги позивача; просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини третьої ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інваліда ІІ групи, перебуває на обліку у відповідача, як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків.

ОСОБА_2 Таращанського районного суду Київської області № 379/1937/14-а від 26.12.2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області; визнано протиправним рішення-відповідь Таращанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.06.2014 року №1238 щодо відмови в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року ОСОБА_1; зобовязано Таращанський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року та видати відповідну довідку для предявлення її до органів Управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідний день (04 травня 1986 року) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі та кратності 3 (три) відповідно до зони небезпеки (ІІ зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ); розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) щодо збільшення окладу до 15 %. ОСОБА_2 набрала законної сили 16.01.2015 року.

На виконання даної постанови суду Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області позивачу було видано довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, в яку включено всі суми виплат, визначених постановою, та зазначено підставу їх включення.

03.2.2015 року позивач звернувся із вказаною довідкою до відповідача з вимогою перерахувати пенсію.

Листом № 1031/03 від 09.02.2015 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі зазначеної довідки про заробітну плату (грошове збезпечення), оскільки, на думку відповідача, у вказану довідку безпідставно внесені суми грошового утримання щодо роботи у вихідний день 04 травня 1986 року в розмірі 20,04 крб. та інші надбавки, підвищення і компенсації, що виплачувалися за основним місцем роботи з урахуванням подвійного окладу, хоча вони нараховувалися тільки на одинарний посадовий оклад, і оскільки позивач працював в м. Чорнобиль, яке відповідно до рішення Урядової комісії від 19.08.1986 року № 108 віднесено у період з травня по червень 1986 року до 2-ої зони небезпеки, то йому не могла проводитися оплата праці за підвищеними до 100% тарифними ставками.

Крім того, заперечуючи проти задоволення вказаного позову відповідач зазначав, що суми грошової винагороди в довідку від 30.01.2015 року № 192 були внесені безпідставно, бо не відображені в особовому рахунку позивача за 1986 рік, який міститься в матеріалах його пенсійної справи, тобто не підтверджений первинними документами.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1.

За змістом пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видає памятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений ОСОБА_2 КМУ № 1210 від 23.11.2011 року.

Відповідно до положень даного Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи. У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (п.п. 1, 3 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобовязаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Порядку, затвердженого ПКМУ № 1210, ставиться в залежність від одержаного особою заробітку за період роботи в зоні відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, яку позивач надав відповідачу для перерахунку пенсії, за формою і змістом відповідає наказу Міністерства соціальної політики України від 03.09.2012 р. № 536, зазначена довідка видана уповноваженими на те органом та не визнана недійсною в судовому порядку.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що відповідні суми грошової винагороди в довідку № 192 від 30.01.2015 року були внесені безпідставно, бо не відображені в особовому рахунку позивача за 1986 рік. Дійсно, в особовому рахунку позивача за 1986 рік, який міститься в матеріалах пенсійної справи, зазначені виплати не були відображені, і, як наслідок, не були включені і в довідку про заробіток у зоні відчуження, на підставі якої відповідач здійснив позивачу нарахування пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків у 2012 році. Саме порушення таких прав позивача стало предметом судового розгляду у справі № 379/1937/14-а, про що свідчить постанова суду від 26.12.2014 року, якою були відновлені права позивача. В резолютивній частині постанови Таращанського районного суду від 26.12.2014 року зобовязано Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року та видати відповідну довідку для предявлення її до органів Управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідний день (04 травня 1986 року) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі та кратності 3 (три) відповідно до зони небезпеки (ІІ зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ); розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) щодо збільшення окладу до 15 %, що і було зроблено відповідачем на виконання вказаної постанови та видано довідку № 192 від 30.01.2015 року, тобто виплати, які ставить під сумнів відповідач, були включені до довідки на підставі постанови суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Суд звертає увагу відповідача на те, що незважаючи на відсутність у постанові Таращанського районного суду від 26.12.2014 року зобовязальних вказівок для відповідача щодо перерахунку пенсії, відповідачем не можуть ігноруватися факти, встановлені цим судовим рішенням.

Суд розцінює позицію відповідача, який вважає, що вказані вище виплати безпідставно включені до довідки про заробіток позивача у зоні відчуження, як повне нівелювання значення та сили судового рішення, яке набрало законної сили, що є неприпустимим і протизаконним. До того ж УПФУ у Таращанському районі районі брало участь у справі № 379/1937/14-а в процесуальному статусі третьої особи, а відтак, у разі незгоди із судовим рішенням, могло оскаржити його до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач не надав суду жодних доказів, які б доводили, що дані, які містяться в довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках 192 від 30.01.2015 року містять неправдиві або недостовірні дані; в судовому порядку, як зазначалося вище, вказана довідка недійсною також не визнавалася.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015 року у справі № К/800/12074/13.

У звязку з цим, суд вважає, що відмова УПФУ у Таращанському районі щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, є незаконною, і тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобоязання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії на підставі вищевказаної довідки з 30.01.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 19 Конституції України, статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого ОСОБА_2 Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений ОСОБА_2 КМУ №1210 від 23.11.2011 року, статтями 69-71, 76, 79, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України , суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, відповідно до довідки від 30.01.2015 року № 192 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видану Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області - протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 30.01.2015 року відповідно до довідки від 30.01.2015 року № 192 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видану Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області із врахуванням вже виплачених сум.

ОСОБА_2 підлягає негайному виконанню.

В решті задоволення позову відмовити.

ОСОБА_2 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ________________