Справа № 820/901/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 квітня 2016 р. Справа № 820/901/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Лисакова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Альфа-Банк", про скасування постанови та визнання дій та бездіяльності протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Альфа-Банк", в якому просить суд:

- визнати дії заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2015 року ВП № 48817671 - протиправними;

- скасувати постанову заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В. про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2015 року ВП №48817671;

- визнати бездіяльність заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В. щодо неповідомлення боржнику ОСОБА_4 про винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ФО-П ОСОБА_6 - протиправною;

- визнати бездіяльність виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Є.С. Лисакова, яка була виражена у неповідомленні боржника ОСОБА_4 зі звітом про оцінку майна боржника, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху літ "А" - 5, під номером 27- 30, 32-34 загальною площею 60,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, - протиправною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова від 21.09.2015 року ВП №48817671 прийнята заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабановим В.В. є неправомірною та прийнятою з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для її скасування. Крім того, вказує на порушення його прав у зв'язку з не повідомленням про наявність постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкту господарювання та звіту про оцінку майна боржника.

У судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень зазначив, що оскаржувана в даній справі постанова є цілком законною та обґрунтованою, винесеною відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» (в якості банку) та ОСОБА_4 (в якості позичальника) 03.04.2008 року укладено кредитний договір №2001/0408/94-002(а.с.48-56 том 1).

Крім того, 03.04.2008 року між ОСОБА_7 (в якості продавця) та ОСОБА_4 (в якості покупця) підписано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень(а.с.58-59 том 1).

Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу продавець передає, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення цокольного поверху літ «А-5» під номером 27-30, 32-34 загальною площею 60,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас між ВАТ «Сведбанк» (в якості іпотекодержателя) та ОСОБА_4 (в якості іпотекодавця) 03.04.2008 року укладено іпотечний договір задля забезпечення належного виконання іпотекодавцем вимог іпотеко держателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору №2001/0408/94-002 від 03.04.2008 року(п.1 договору) (а.с.61-62 том 1).

Слід вказати, що до вказаного вище іпотечного договору 22.02.2011 року підписано договір про внесення змін та доповнень №1(а.с.63-64 том 1).

На підставі договору іпотеки 09.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №6424(а.с.57 том 1).

З оригіналом виконавчого напису 17.09.2015 р. представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого напису №6424 про звернення стягнення на нежитлові приміщення цокольного поверху ЛІТ. «А-5» під номером 27-30, 32-34 загальною площею 60,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4(а.с.41 том 1).

У зв'язку з вищевикладеним 21.09.2015 року заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабановим В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №48817671(а.с.44 том 1).

Матеріалами справи підтверджено, що копію постанови від 21.09.2015 року направлено супровідним листом від 21.09.2015 року №18336 ОСОБА_4 - до виконання та ПАТ «Альфа-Банк» до відома.

Разом з тим, 27.10.2015 року заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабановим В.В. прийнято постанову про призначення ОСОБА_6 експертом, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні(а.с.67 том 1), яку направлено на адресу позивача та третьої особи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями супровідного листа з вих. №19745/09-30 та квитанції УДППЗ «УКРПОШТА».

Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 17.11.2015 року було проведено оцінку майна та складено звіт згідно якого вартість майна встановлено у розмірі 375500,0 грн. (без ПДВ)(а.с.154-177 том 1).

Та 04.01.2016 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ Лисаковим Є.С. направлено сторонам повідомлення про ознайомлення оцінкою та попереджено, що у разі незгоди з оцінкою відповідно до чинного законодавства, протягом десяти днів з моменту отримання даного повідомлення сторони мають право подати державному виконавцю заперечення проти результатів оцінки чи вартості майна, яке надіслано рекомендованою кореспонденцією(а.с.76 том 1).

Разом з тим, суд зазначає, що державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ Лисаковим Є.С. 11.01.2016 року прийнято постанову, якою накладено арешт на нежитлові приміщення цокольного поверху літ. «А-5» під номером 27-30, 32-34 загальною площею 60,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику ОСОБА_4(а.с.153 том 1).

В подальшому Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надіслано на адресу ХФ ДП «Сетам» пакет документів для вирішення питання, щодо реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_4В.(а.с.77 том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За правилами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно до п. 4.ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню зокрема і виконавчі написи нотаріусів, які є виконавчими документами.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, оскаржуваний виконавчий документ відповідав вимогам чинного законодавства і підлягав примусовому виконанню.

Підстав, передбачених вимогами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - в наявності не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На підставі вищевикладеного судом не встановлено наявність порушень відповідачем чинного законодавства України при прийнятті постанови від 21.09.2015 року ВП №48817671, а відтак достатніх та обґрунтованих підстав для її скасування немає.

Щодо іншої частини позовних вимог про визнання бездіяльності заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В. щодо неповідомлення боржнику ОСОБА_4 про винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ФО-П ОСОБА_6 - протиправною та визнання бездіяльності виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Є.С. Лисакова, яка була виражена у неповідомленні боржника ОСОБА_4 зі звітом про оцінку майна боржника, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху літ "А" - 5, під номером 27- 30, 32-34 загальною площею 60,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, - протиправною, також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Пунктом 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Суд зазначає, що на виконання вимог ст. 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження» постанова від 27.10.2015 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ФО-П ОСОБА_6 та повідомлення направлялась на адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб'єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності не звільняє позивача від обов'язку доказування своїх тверджень.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Альфа-Банк", про скасування постанови та визнання дій та бездіяльності протиправними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 26 квітня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.