Справа № 227/2551/15-а
Суддя: Бутенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 227/2551/15-а
Номер провадження 2-а/623/30/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бутенка В.М.

за участю: секретаря Ткаченко Ю.Ю.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області, третя особа: Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

14 травня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з вказаним адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області щодо незаконної невиплати їй в повному обсязі нарахованого розміру пенсії,

- стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області на її користь нараховану але не виплачену їй суму пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2015 року в розмірі 9 154 грн 64 коп., а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду,

- стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області на її користь суму моральної шкоди у розмірі 3 000 грн,

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області нараховувати та проводити на її користь виплату нарахованої їй пенсії в повному обсязі,

- стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом справи.

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області та отримує державну пенсію за інвалідністю згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На даний час пенсія є єдиним джерелом її існування, однак відповідач з серпня 2014 року до березня 2015 року без надання їй причин припинив виплату призначеної їй пенсії, у звязку з чим вона опинилася в дуже скрутному матеріальному становищі.

Так, щомісячна виплата їй пенсії становить 1144 грн 33 коп., тобто сума невиплаченої їй відповідачем пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2015 року включно становить 9154,64 грн.

Вважає відмову відповідача у виплаті пенсії незаконним, оскільки дані дії є порушенням норм чинного законодавства України, так і міжнародних договорів виконання яких взяла на себе Україна.

Крім цього, вищенаведеними незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, на відшкодування якої розмір складає 3 тис. гривень.

(а.с. 1-3)

Вказана адміністративна справа перебувала в провадженні судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Лаврушина О.М., який ухвалою від 18 травня 2015 року відкрив провадження у справі (а.с. 9).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 19).

24 лютого 2016 року вказана адміністративна справа визначена для розгляду судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенку В.М. (а.с. 23), який ухвалою від 25 лютого 2016 року прийняв до провадження адміністративну справу (а.с. 24).

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (а.с. 33-34).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявлялася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 7).

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

Відповідач в особі головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав до суду письмові заперечення на позов, обґрунтовуючи тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області є не обґрунтованими. Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також містах та районах, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області є самостійною юридичною особою, яка у звязку із проведенням антитерористичної операції тимчасово не функціонує. Відомості щодо пенсійної справи ОСОБА_2 (щодо нарахувань, виплат тощо) в головному управлінні відсутні. ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на теперішній час перебуває на обліку в Ізюмському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області. Відповідач вважає, що оскільки не було допущені порушення при здійсненні владним повноважень відносно ОСОБА_2, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с. 28-29).

Представник 3 особи Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника 3 особи із поясненнями на позов (а.с. 50).

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні спорів щодо вимог про призначення, перерахунок, виплату пенсії застосуванню підлягають положення Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалід з дитинства 2 групи, з 25.02.2011 значиться зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_3, з 28.09.2011 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області та отримувала державну соціальну допомогу щомісячно до вересня 2014 року (а.с. 4-5).

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність 02.12.2015) та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком - Донецька область м. Харцизьк (Харцизьська міська рада).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 06.01.2016 № 156/0/14-16/081 вбачається, що ОСОБА_2 з 10.12.2015 перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення м. Ізюм Харківської області, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 (відділення звязку 64309) (а.с. 17).

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради від 30.03.2016 № 2590 вбачається, що згідно поданої заяви та документів до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради від 10.12.2015 ОСОБА_2 була взята на облік внутрішньо переміщених осіб, та 18.02.2016 знята з обліку в Єдиній інформаційній базі осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України по м. Ізюм Харківської області в звязку з непідтвердженням місця проживання (а.с. 41).

Згідно пояснення Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 25.04.2016 № 769/07-14 підтверджується, що ОСОБА_2, яка мешкає АДРЕСА_1, перебуває на обліку в управлінні та пенсію отримувала по лютий 2016 року. Згідно довідки від 19.04.2016 № 54 пенсія ОСОБА_2 виплачена за період з 01 вересня 2014 року по лютий 2016 року. ОСОБА_2 особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Пенсійну справу ОСОБА_2 прийнято на облік в електронному вигляді з управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області. ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності. З 01.03.2016 виплату пенсії ОСОБА_2 призупинено за результатами обміну інформацією з Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської ради. Розмір отриманої ОСОБА_2 пенсії складав: вересень 2014 року серпень 2015 року по 1144,33 грн щомісячно, вересень 2015 року лютий 2016 року по 1256,83 грн щомісячно, всього: 21 тис. 272,94 коп. (а.с. 50-51).

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч.4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частина 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Встановивши, що відповідач не порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнає такі дії правомірними.

За таких встановлених обставин суд відмовляє ОСОБА_2 у задоволенні позову повністю.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.5 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 2, 6-11, 18, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьк Донецької області, третя особа: Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати на судовий збір компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в строк десять днів з дня отримання копії постанови до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя - В.М. Бутенко