Справа № 826/19412/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2016 року № 826/19412/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомУправління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області
доУправління державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області
провизнання протиправними дій,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Управління державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області (далі по тексту - відповідач) з урахуванням змінених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у недотриманні пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, а саме у не відновленні проведення платежів за рахунками Управління по незахищених видатках.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо невиконання п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011р. №845 в частині передачі виконавчого документу до відповідного органу казначейства для подальшого виконання та поновлення здійснення платежів боржника.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №826/17967/14 за позовом Державного територіального галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною бездіяльності, позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в частині невиконання вимог пункту 6 "Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого Постановою КМУ від 04.03.2002 року №256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по ст. Вишневе, ст. Боярка, ст. Тарасівка за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Києво-Святошинської районної державної адміністрації та стягнуто з Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських проїздах за період 01.01.2014 року по 30.06.2014 року в сумі 1498596,69грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2014р. залишено без змін.

09 липня 2015 року у адміністративній справі №826/17967/14 Окружним адміністративним судом міста Києва видані виконавчі листи.

Відповідачем 20.08.2015р. направлено Управлінню соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області запит №05-04/1200, яким просив повідомити рахунки з яких потрібно провести безспірне списання коштів на корить Державного територіального галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» в сумі 1 498 596,69грн., а також повідомив, що на період встановлення даних відповідно до п. 30 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України проводитись не будуть.

У той же час, листом від 21.08.2015р. №1997 позивач звернувся до Управління державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області в якому просив, розблокувати рахунки незахищеними статтями видатків та відновити проведення платежів, у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

Вважаючи протиправну бездіяльність відповідача щодо недотримання ним п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 затверджено «Порядок затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі по тексту - Порядок), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пунктом 33 Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 176 Цивільного кодексу України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки встановлені, зокрема, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 р. № 4901-VI (далі - Закон № 4901).

Так у відповідності до ст. 1 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 4901 дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

З огляду на вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що у спорах між юридичними особами, створеними державою, держава гарантом виконання зобов'язань одного перед одним не виступає.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зазначена норма кореспондується з п. 33 Порядку, яким визначено передачу від органу Казначейства до Казначейства документів у випадку неможливості виконання рішення протягом двох місяців з дня їх надходження до органу Казначейства.

Пункт 47 Порядку передбачає порядок безспірного списання коштів державного бюджету за державною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, в тому числі, шляхом внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Таким чином, в розрізі даних норм, суд приходить до висновку, що передані в порядку п. 33 Порядку документи списуються Казначейством виключно за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В той же час, вказана бюджетна програма створена та існує для виконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та в додатку № 3 до Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» має відповідну назву: «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (КПКВК): 3504040, код функціональної класифікації видатків та кредитування бюджету (КФКВК): 0133).

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у Управлінні державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області відсутні повноваження щодо безспірного списання коштів державного бюджету на користь ДТГО "Південно-Західна залізниця" за державною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, оскільки у цьому випадку держава виконання судових рішень не гарантує та коштів на такі випадки в Державному бюджеті України не передбачає.

Відтак, у відповідача відсутні підстави для передачі зазначених виконавчих документів до Державної казначейської служби України, а зупинення операцій з бюджетними коштами є безумовним адміністративним методом впливу на порушника бюджетного законодавства.

Не проведення відповідачем видатків позивача призводить до збільшення заборгованості останнього, не може бути підставою для визнання протиправною бездіяльності органу Казначейства, оскільки відповідач діє у межах повноважень, наданих йому діючим законодавством, а рішення судів, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015р. у справі №810/464/15.

Отже, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог Управлінню соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області має бути відмовлено повністю.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управлінню соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко