Справа № 235/1574/16-а
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/235/59/16
Справа №235/1574/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Красноармійськ

Красноарміський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю представника третьої особи ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, третя особа ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна»,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійськ та Красноармійському районі Донецької області про визнання не6правомірними дій та зобовязання вчинити дії, третя особа ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна». В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.12.2015 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності, у звязку з каліцтвом, яке він отримав під час роботи у третьої особи - ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (в результаті каліцтва визнаний інвалідом 2-ї групи). У січні 2016 року отримав від відповідача повідомлення про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення», з 18.12.2015 року в сумі 1074,00 грн.

З діями відповідача, щодо призначення пенсії по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» не згодний з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно повідомлення № 482 відповідач призначив позивачу пенсію по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» без врахування вимог діючого ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 15 розділу XV «Прикінцевих положень» ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються при визначені права на пільгові пенсії й пенсії за вислугу років.

Таким чином, станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності Закон України «Про пенсійне забезпечення» не регулював спірні відносини.

Вказане свідчить, що в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідач під час призначення мені пенсії по інвалідності діяв всупереч вимогам ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» та ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тобто діяв неправомірно.

Відповідно до ст. 30 ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до ОСОБА_4 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_4 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції ОСОБА_4 № 77-VIII від 28.12.2014) до приведення законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відповідність із цим ОСОБА_4, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виключно цим законом визначаються види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно ст. 33 ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності інвалідам 2-ї групи призначається в розмірі - 90 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього ОСОБА_4.

Вважає, що дії відповідача щодо призначення йому пенсії по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» свідчать про правовий нігілізм з боку відповідача, а також про нехтування ним законодавчо визначених принципів пенсійного забезпечення та функцій, які покладені на Пенсійний фонд України, зокрема, функцію щодо гарантування дотримання пенсійного законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Вважає, що не призначення йому пенсії по інвалідності за нормами чинного ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є яскравим прикладом порушення прав людини, яка є громадянином України, на належне пенсійне забезпечення та яке, за Конституцією України, повинно було б гарантуватися державою.

Позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення йому пенсії по інвалідності з 18.12.2015року за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити йому пенсію по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з моменту визнання інвалідом 2-ї групи в розмірі - 90 відсотків пенсії за віком.

Позивач до судового засідання не зявився, в адміністративному позові зазначив, що просить слухати справу без його участі.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову. В запереченнях на адміністративний позов зазначили, що за заявою ОСОБА_3 від 23.12.2015 року була призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання на виробництві (протокол 7905 від 14.01.2016). 14.01.2016 Управлінням було повідомлено заявника про прийняте рішення та призначення пенсії відповідно до ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з прийнятим рішенням Управління ОСОБА_3 надав до суду позов із вимогами про призначення йому пенсії по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі - Закон № 1058) - 90% пенсії за віком.

В судовому засіданні 11.04.2016 року представник Управління наголошував, що позивачем не в повній мірі викладені обставини, згідно яких дії ПФУ неправомірні та не надав відповідних доказів, за якими пенсія повинна призначатись за вимогами ОСОБА_4 № 1058.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, в тому числі спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (ст. 17 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дії Управління щодо призначення пенсії позивачу виражені у вигляді протоколу 79056 від 14.01.2016. Саме, протокол Управління від 14.01.2016 є прийнятим рішенням субєкта владних повноважень, який регулює правові відносини в системі пенсійного забезпечення.

Щодо застосування ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 при призначенні пенсії з інвалідності позивачу та правомірності таких дій Управління надає таки роз'яснення.

ОСОБА_4 № 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. За цим ОСОБА_4 призначаються (ст. 2): а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтями 23-36 ОСОБА_4 № 1788 врегульовано питання призначення пенсії інвалідності. Так, у ст. 23-24 цього ОСОБА_4 зазначено, пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров'я, внаслідок: трудового каліцтва або професійного захворювання; загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Залежно від ступеня втрати здоров'я інваліди поділяються на три групи. Причини і групи інвалідності, а також час настання інвалідності встановлюються органами медико-соціальної експертизи. ОСОБА_3 призначена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, причина інвалідності - трудове каліцтво. Довідка Кардіологічної МСЕК м. Красноармійська підтвердила факт трудового каліцтва, встановлена II група інвалідності, акт від 19.08.2015 підтвердив проведення розслідування нещасного випадку на підприємстві.

За нормами ст. 29 ОСОБА_4 № 1788 пенсії по інвалідності призначаються в таких розмірах: інвалідам І групи - 70 процентів; інвалідам II групи - 60 процентів; інвалідам III групи - 40 процентів заробітку (стаття 64).

Згідно протоколу Управління від 14.01.2016 року пенсія ОСОБА_3 призначена в розмірі 60%. Обчислення пенсії інвалідам внаслідок трудового каліцтва та професійне захворювання обчислюються із середнього заробітку на підприємстві для даної професії.

Сфера застосування ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 1058 (далі - ЗУ № 1058) поширюється на правовідносини, повязані із призначенням пенсії (виплат): пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За нормами ст. 30 ОСОБА_4 № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам І групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за вік (ст.. 33).

З урахуванням викладеного, зазначають підстави розмежування призначення пенсії інвалідності наступні:

-за ЗУ № 1788 - внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання (нещасний випадок на виробництві);

-за ЗУ № 1058 - внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Відповідач вважає, що всі доводи позивача спростовані, Управління зазначає, що для врегулювання спору із прийнятим рішення субєкта владних повноважень особи мають право в не судовому порядку із зверненням до установи із відповідною заявою.

Звертають увагу суду, посилання позивача на п. 15 розділу ХУ «Прикінцевих положень» ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за яким положення ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» застосовується тільки при призначенні права на пенсію на пільгових умовах й пенсії за вислугу років (абз. 7 стор.1 адміністративного позову) є хибним, і не може бути застосований при розгляді даної справи.

Представник третьої особи ДП «Селидіввугілля» (ВП «Шахта «Україна» в судовому засіданні підтримав вимоги позивача, вважаючи їх обґрунтованими та законними та такими, що підлягають задоволенню. У правовій позиції, долученої до матеріалів справи, зазначили, що враховуючи сталу судову практику ДААС та ВАСУ за аналогічними позовами з питань пенсійного забезпечення, а також діюче пенсійне законодавство України вважає позовні вимоги позивача законними й справедливими.

Матеріали справи свідчать, що на час призначення пенсії позивачу пенсії по інвалідності правовідносини між сторонами (відповідачем та позивачем) регулювались виключно ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вважає, що відповідач не мав правових підстав призначати позивачу ОСОБА_5 пенсію по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення». Аналогічної думки притримався ВАСУ, який висловив таку ж правову позицію в справах № К/800/31261/13 та № К/800/34492/13.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 23.12.2015 року до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, та йому з 18.12.2015 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» на період з 18.12.2015 року по 30.11.2016 року в розмірі 1074,00 гривень (а.с.9, 33).

ОСОБА_3 відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 9.11.2015р. визначено 80% втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом (а.с.8).

Безпідставним є твердження представника відповідача про те, що позивач не мав права звертатися до суду, оскільки пенсійним органом не приймалось рішення щодо його пенсії, а тільки надіслано йому повідомлення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Таким чином, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження дій відповідача та діюче законодавства не вимагає жодних обовязкових процедур щодо досудового врегулювання спору, який виник між позивачем та відповідачем.

Відповідно до пункту 4 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні в тому числі, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Положення ОСОБА_4 України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, це визначено у пункті 16 Прикінцевих положень ОСОБА_4 України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в адміністративному позові посилається на пункт 15 Прикінцевих положень закону, так це є помилковим посиланням, але не зазначення позивачем в адміністративному позові норм права, які регулюють спірні правовідносини, не є підставою ні для відмови у позові, ні для залишення позову без руху. Тому всі зауваження і заперечення з цього приводу представника відповідача суд відхиляє як неспроможні.

Відповідно до преамбули ОСОБА_4 України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим ОСОБА_4, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим ОСОБА_4.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього ОСОБА_4.

Відповідно до статті 4 ОСОБА_4 України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього ОСОБА_4, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно з п.16 ст.30 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст.33 ОСОБА_4 України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам І групи 100 % пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 90 % пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % пенсії за віком, обчисленої відповідно до статтей 27 і 28 цього ОСОБА_4.

Відповідно до п.15 розділу ХV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (в редакції ЗУ № 3108-ТУ від 17.11.2005 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування») положення ЗУ «Про пенсійне забезпечення» застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (в редакції від 28 грудня 2014 року

№ 77-VIII), до приведення законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у відповідність із цим ОСОБА_4, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що на момент призначення пенсії по інвалідності позивачу ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» не міг бути застосований. Таким чином, вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані та законні, заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки дії відповідача вчинені не відповідно до наданих йому повноважень.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 43, 46 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 99, 100,102, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, третя особа ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна», задовольнити.

Визнати неправомірними дії Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призначення пенсії ОСОБА_3 по інвалідності з 18.12.2015 року за нормами ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію по інвалідності за нормами ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з моменту визнання ОСОБА_3 інвалідом 2-ї групи в розмірі 90 відсотків його пенсії за віком.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

В судовому засіданні 26 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини. Повний текст постанови виготовлено до 29 квітня 2016 року.

Суддя