Справа № 815/1701/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1701/16
У Х В А Л А

26 квітня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Потоцької Н.В.

судді Кравченко М.М.

судді Свиди Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження питання щодо звернення до Верховного Суду України для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання стосовно конституційності положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014 року, яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області, Державної судової адміністрації України в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Територіального управління державної адміністрації України в Одеській області від 19.02.2016 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті вихідної допомога в розмірі 10 місячних заробітних плат;

- зобов'язати Територіальне управління державної адміністрації України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 23.09.1997 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 вихідну допомогу у зв'язку з відставкою у розмірі десяти місячних заробітних плат за останньою посадою, що складає 248040 (двісті сорок вісім тисяч сорок) гривень які перерахувати на мій рахунок № НОМЕР_3 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" код Банку (МФО) 328351, призначення платежу КР №;

- зобов'язати Державну судову адміністрацію перерахувати кошти на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації для виплати вихідної допомоги в розмірі 248040 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність змін у законодавстві, якими не тільки звужено зміст та обсяг існуючих прав суддів, але й суттєво порушено встановлені Конституцією та законами України гарантії їх незалежності.

Як зазначено в пункті 3.1 рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103,109,131,135,136,137, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІІ "Прикінцеві положення", абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 19.11.2013р. №10-рп/2013, аналіз розділу VІІІ Конституції України та Закону №2453 дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання і гарантій недоторканості, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 3.2 названого рішення Конституційного Суду України за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ч.ч.2-3 статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведені положення Конституції України, Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2002 від 20.03.2002 р., № 20-рп/2004 від 01.12.2004 р., №5-рп/2005 від 22.09.1995р., №4-рп/2007 від 18.06.2007 р. та №19-рп/2010 від 09.09.2010 р., не допускається звуження чи обмеження прав і свобод, інакше ніж у випадках, прямо передбачених Основним Законом України.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.1 ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року, в частині виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, обмежено численні права і свободи суддів, закріплені в Основному Законі України.

У зв'язку з цим, оскільки Конституцією України одним із фундаментальних принципів дії правової системи в Україні визначено принцип верховенства права, а також встановлено, що права та свободи можуть бути обмежені виключно у випадках, передбачених Конституцією України, а саме у разі введення воєнного або надзвичайного стану.

У взаємозв'язку з наведеним, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.5 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на викладене судом встановлено необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності вищезгаданих окремих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року" Конституції України.

Дослідивши зміст позовної заяви, з метою досягнення однозначної визначеності у питанні про те, чи відповідають в контексті доводів позивача положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року в частині виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року наведеним вище положенням Конституції України та, відповідно, у зв'язку з необхідністю з'ясування питання щодо їх конституційності, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають Конституції України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року в частині виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року Конституції України.

Керуючись ст.ст. 9, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Звернутися до Верховного Суду України із зазначеною ухвалою суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року", а саме:

- підпункту 1 пункту 28 Розділу ІІ в частині виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року положенням статті 21, частин другої та третьої статті 22, частини першої статті 64, ч.1 ст.126 Конституції України в їх системному взаємозв'язку.

Копію ухвали направити сторонам та Верховному Суду України (разом із копією позовної заяви).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

Судді Кравченко М.М.

Судді Свида Л.І.