Справа № 813/4617/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року №813/4617/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Біляк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2014 року Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі по тексту - ФОП ОСОБА_2) про стягнення податкового боргу у розмірі 249 805,37 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ФОП ОСОБА_2, здійснюючи господарську діяльність, допустив податкову заборгованість за платежами: податок на додану вартість та податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування. Так, враховуючи те, що відповідачем тривалий час не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 від 04 липня 2014 року у даній адміністративній справі було відкрито провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2014 року було задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження в адміністративній справі №813/4617/14 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №813/2475/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2013 року №, №.

29 лютого 2016 року до суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження в адміністративній справі №813/4617/14.

У зв'язку із припиненням повноважень судді ОСОБА_4 щодо здійснення нею правосуддя, на підставі розпорядження щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.03.2016 року №51-Р та на виконання вимог статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, був здійснений повторний автоматизований розподіл справи №813/4617/14 між суддями Львівського окружного адміністративного суду, за результатами якого останню передано на розгляд судді Сасевичу О.М.

Ухвалою від 11.03.2016 року адміністративну справу №813/4617/14 було прийнято суддею Сасевичем О.М. до свого провадження й розгляд вищевказаного клопотання призначено у судовому засіданні на 28.03.2016 року.

Судом, на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, було здійснено заміну позивача - Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі по тексту - ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області).

Ухвалою суду від 28.03.2016 року було поновлено провадження у справі №813/4617/14.

Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві й просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач із невідомих суду причин у судове засідання не з'явився та/чи не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки.

Судом, із врахуванням положень ст.128 КАС України, було ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача/представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця.

У відповідності до наданих довідки №7903/10/13-50-20-00-41/477 від 27.06.2014 року та облікової картки платника податків, за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість по платежах до бюджету: податок на додану вартість й податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальній сумі 249 805,37 грн. (у т.ч. основна сума - 176 282,49 грн. та штрафні санкції - 73 522,88 грн.).

При цьому, податковий борг відповідача по податковому зобов'язанні з податку на доходи з фізичних осіб перед бюджетом складається із основного платежу (533,99 грн.), основного платежу за актом документальної перевірки (23 191,36 грн.), а також штрафних санкцій (12 032,88 грн.).

Тож, як встановлено із матеріалів справи, позивачем у період з 11.10.2013 року по 17.10.2013 року було проведено позапланову виїзну перевірку з питань правильності обчислення та своєчасності сплати податків відповідачем при здійсненні взаєморозрахунків із ТОВ «Інтеграл Ай Ті» за весь період здійснення взаєморозрахунків у 2012 році, за результатами якої складено акт перевірки від 22.10.2013 року №351/17-20/НОМЕР_1. Зазначений акт перевірки містить висновки контролюючого органу про порушення відповідачем: -п.171.1 ст.171, п.177.4 ст.177, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим було донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 24 065,76 грн.; -п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим було донараховано ПДВ у розмірі 94 448,00 грн.

На підставі акта перевірки від 22.10.2013 року №351/17-20/НОМЕР_1 позивачем було винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 31.10.2013 року №, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі - 36 098,64 грн. (у т.ч. за основним платежем у розмірі 24 065,76 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 12 032,88 грн.).

Як підтверджується матеріалами справи, податкове повідомлення-рішення позивачем було вручене 31.10.2013 року уповноваженій особі Підприємства.

Водночас, враховуючи переплату (часткову сплату) відповідачем коштів, сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем по акту перевірки, яка підлягає до стягнення становить 23 191,36 грн.

Окрім того, судом з'ясовано, що заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (за основним платежем) у розмірі 533,99 грн. виникла внаслідок несплати ним самостійно задекларованих сум податкових зобов'язань, згідно поданої декларації від 27.01.2014 року.

Щодо податкової заборгованості відповідача перед бюджетом по податку на додану вартість, то така складається із основного платежу за актом документальної перевірки (152 557,14 грн.) та штрафних санкцій (61 490,00 грн.).

Загалом, як з'ясовано судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем у період з 15.04.2013 року по 13.05.2013 року було проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки позивачем було складено акт від 17.05.2013 року №795/17-20/НОМЕР_1, в якому зафіксовано ряд порушень відповідачем норм податкового законодавства, а саме: -п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», завищення податкового кредиту за 2010 рік, донараховано ПДВ на загальну суму 50 523,00 грн.; -п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит у березні 2013 року, донараховано ПДВ на суму 7 862,00 грн.; -п.177.4 ст.177, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2011 рік в сумі 10 892,25 грн. та за 2012 рік у сумі 52 556,86 грн.

У подальшому, на підставі акта перевірки від 17.05.2013 року №795/17-20/НОМЕР_1 та акта перевірки від 22.10.2013 року №351/17-20/НОМЕР_1 позивачем були відповідно винесені податкові повідомлення-рішення: від 30.05.2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 58 385,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 14 266,00 грн.; від 31.10.2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 94 448,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 47 224,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що податкові повідомлення-рішення від 30.05.2013 року №, від 31.10.2013 року №, № оскаржувались відповідачем у судовому порядку. Тож, за результатами судового розгляду постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2014 року, у справі №813/4740/13-а за позовом ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.05.2013 року № і № в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 було відмовлено повністю; постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2016 року, у справі №813/2475/14 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2013 року № і № в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 було відмовлено повністю.

Як встановлено ч.5 ст.254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, зокрема, грошові зобов'язання, визначені вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу узгоджених.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України було надіслано відповідачу податкову вимогу №964-25 від 09.04.2014 року, про що відповідач був повідомлений належним чином.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом були вжиті заходи з погашення податкового боргу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, однак, такі заходи позивача не призвели до повного погашення податкового боргу. Водночас, сторонами доказів, зокрема, щодо оскарження та скасування податкової вимоги до суду не було надано.

Тож, загальна сума податкового боргу відповідача складає 249 805,37 грн., що, у тому числі, підтверджується даними облікової картки платника податків та поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Отож, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У той же час, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер обліку картки платника податків - НОМЕР_1) на користь державного бюджету податковий борг у розмірі 249 805 (двісті сорок дев'ять тисяч вісімсот п'ять) грн. 37 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 квітня 2016 року.