Справа № 753/2357/16-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/2357/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А.М.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року,

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку та виплаті їй пенсії з включенням до її розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років, зобов'язати територіальний орган Пенсійного фонду України включити в суму заробітної плати, з якої нарахована їй пенсія, суми вказаних виплат за період з 01 липня 2011 року по 30 червня 2013 року, провести перерахунок її пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, які діяла на момент призначення пенсії, а саме в розмірі 80% від сум її заробітної плати, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, здійснити донарахування, виходячи із суми перерахованої пенсії, та виплатити їй недоотриману пенсію за останні шість місяців і здійснювати її виплату в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку, що пенсія (її розмір) позивачу нарахована правомірно та у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та, починаючи з липня 2013 року, отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу», розраховану виходячи із 80% заробітної плати, до складу якої не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та щомісячну індексацію що отримувались нею в період, за який здійснювався розрахунок пенсії, і з яких сплачено єдиний внесок.

Так, згідно довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої позивачу, в період її роботи з 01 липня 2011 року по 30 червня 2013 року їй було виплачено 29 574,61 грн матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також 3 001,84 грн індексації заробітної плати. З цих виплат сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

16 грудня 2015 року позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням вказаних сум матеріальної допомоги та індексації при обчисленні її розміру на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» та довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009.

Однак, позивачу було відмовлено в такому перерахунку листом від 18.12.2015 №727/П-681, що мотивовано посиланням на приписи статті 33 Закону України «Про державну службу» та пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до якого, починаючи з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Обговорюючи правомірність такої відмови, колегія суддів зазначає наступне.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу», які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Згідно змісту статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній станом на день призначення пенсії позивачу, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Частиною першою статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Отже, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У постанові Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цією постановою Уряду України переліку не зазначена матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою на момент призначення позивачу пенсії було встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Також, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати, до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Наведене свідчить, що, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога та індексація заробітної плати, відповідач діяв усупереч вимогам законів України.

Тому, відповідні вимоги підлягають задоволенню.

Разом із тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо перерахунку й виплати їй пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», адже у довідці Державної фіскальної служби України від 07 грудня 2015 року №1009 така винагорода не зазначена, і щодо її врахування у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, позивач не зверталась, і, відповідно, територіальний орган Пенсійного фонду України не відмовлявся її враховувати.

Попри наведене, колегія суддів зазначає, що умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Як вже зазначалось, відповідно до вказаної норми (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача та суду першої інстанції на пункт 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а в силу статті 22, закріплені Конституцією України нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Ураховуючи наведене, судова колегія доходить висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії за Законом України «Про державну службу».

Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та прийняв необґрунтоване рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати, а позов - задовольнити частково в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії, з включенням до її розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009 та зобов'язання територіального органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії, виходячи із розміру 80% заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009, починаючи з 05 серпня 2015 року.

Проте, як вже зазналось, у задоволенні вимог, що стосуються перерахунку й виплати пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», слід відмовити. А також, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснювати подальше нарахування і виплату пенсії в перерахованому розмірі, оскільки такі дії має вчиняти орган Пенсійного фонду України в силу закону, і суд не вправі задовольнити позов на майбутнє.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії, з включенням до її розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії, виходячи із розміру 80% заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 №1009, починаючи з 05 серпня 2015 року.

У решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.