Справа № 335/82/16-а
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/82/16-а 2-а/335/55/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря Школяр К.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів Бакланової Ю.О., Зінченка М.В.,

третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, Запорізької міської ради про визнання рішень Запорізької міської Ради від 17 грудня 2015 року щодо утворення постійних комісій, щодо складу виконавчого комітету, щодо обрання заступників міського голови протиправними та про скасування зазначених рішень.

В ході судового засідання позивач збільшив позовні вимоги та просив, крім зазначеного вище, визнати дії Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича щодо оголошення перерви в роботі першого пленарного засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 грудня 2015 року відбулось продовження першого пленарного засідання першої сесії Запорізької міської ради. Про те, що 17 грудня 2015 року було призначене пленарне засідання сесії позивачу, як депутату Запорізької міської ради було повідомлено ввечері 16 грудня 2015 року телефоном, без надання проектів рішень та порядку денного для ознайомлення, як того вимагає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламент Запорізької міської ради, затверджений рішенням міської ради від 29.12.2010 року № 4 із змінами внесеними рішеннями міської ради № 17 від 26.01.2011р. та № 27 від 06.04.2011 р. Порядок денний пленарного засідання та проекти рішень були вручені депутатам за годину до початку пленарного засідання під час реєстрації, що позбавило позивача та інших депутатів і громадськість ознайомитись з проектами рішень, що порушує принцип гласності, закріплений в ст. 3 Регламенту Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 29.12.2010 року № 4 та ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, було обмежено право представників ЗМІ бути присутніми на засіданні 17 грудня 2015 року.

Також зазначив, що 25 листопада 2015 року відбулось перше засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання, під час якого всі питання порядку денного було вичерпано. Однак, всупереч вимогам ч. 12 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 70 діючого Регламенту Запорізької міської ради, міський голова, який головував на засіданні, замість того, щоб закрити роботу сесії, оголосив перерву. Питання про оголошення перерви має вноситись на розгляд та голосування Ради, що передбачено ст. ст. 11, 18, 70 чинного Регламенту, проте відповідач прийняв рішення про оголошення перерви одноособово. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки питання про оголошення перерви відповідач не поставив на розгляд та голосування ради.

Позивач також акцентує, що у відповідність з вимогами ч. 12 ст. 11 Регламенту встановлено, що тривалість між пленарними засіданнями сесії, дата і час їх проведення мають визначатись радою. Згідно ст. 16 Регламенту для попереднього узгодження порядку денного сесії створюється погоджувальна рада в складі міського голови, секретаря ради, голів постійних комісій, керівників депутатських груп і фракцій. Рішення погоджувальної ради приймаються відкритим голосуванням та рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість від присутніх. Однак, всупереч вимогам закону, погоджувальна рада не проводилась, протоколу погоджувальної ради не велось, попередній порядок не був узгоджений у встановленому порядку.

Також через неправомірні дії міського голови, а саме через порушення процедури підготовки проектів рішень, ігноруванні заяв депутатів, позбавлення їх можливості в обговоренні кандидатур - була порушена процедура затвердження кількісного та персонального складу виконавчого комітету міської ради, призначення заступників міського голови.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що зогляду на здійсненні відповідачем порушення, позов мав на меті визнання незаконними дій відповідача Запорізького міського голови та забезпечення поновлення порушених прав позивача в результаті неправомірних дій Запорізького міського голови шляхом закриття першої сесії Запорізької міської ради. З огляду на те, що ані регламентом Запорізької міської ради, ані чинним законодавством не передбачено повноважень міського голови щодо оголошення перерви у роботі сесії міської ради без винесення цього питання на голосування, беззаперечним є той факт, що дії відповідача можна трактувати, як зловживання повноваженнями (використання їх зі спотвореним тлумаченням мети), що в подальшому призвело до численних порушень в порядку скликання та проведення подальших пленарних засідань першої сесії Запорізької міської ради, а також, як зазначив позивач, до винесення протиправних рішень Запорізької міської Ради від 17 грудня 2015 року щодо утворення постійних комісій, щодо складу виконавчого комітету, щодо обрання заступників міського голови. Позов просив задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. У наданих судові письмових запереченнях проти позову зазначили, що згідно п.1 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради, прийнятого на першому пленарному засіданні першої сесії Запорізької міської ради від 17.12.2015 року, стосовно обрання складу виконавчого комітету (кількісного та персонального) та заступників міського голови зазначили наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатур на посаду секретаря ради, про кількісний та персональний склад виконавчого комітету.

Як зазначається у адміністративному позові, міським головую було надане депутатам право та можливість обговорення запропонованих кандидатур.

Однак позивач наголошує, що жодних обговорень зазначених осіб у постійних комісіях, депутатських фракціях проведено не було.

Поміж тим, позивач зазначає, що жоден кандидат, що пропонувався до складу виконавчого комітету Запорізької міської ради та на посаду заступника міського голови не виступали, в результаті чого депутати не мали можливості поставити свої запитання та прийняти участь в обговоренні кандидатур.

В той же час, позивач не бере до уваги право кожного депутата, представників депутатських фракцій і груп ставити запитання, як міському голові, так і безпосередньо кандидату в члени виконавчого комітету, висловлювати думки щодо запропонованої кандидатури. А відтак, у позивача була можливість у будь-якому разі висловити власну позицію стосовно кожної кандидатури, щодо якої була висунута пропозиція відносно обрання у якості заступника міського голови та до складу виконавчого комітету.

Тож, після обговорення кандидатур на посаду члена виконавчого комітету та заступника міського голови та голосування окремо по кожній кандидатурі, рішення з кожного питання порядку денного були прийняті більшістю депутатів від загальної кількості складу ради. А отже, вони є законними, та таким, що набрали чинності.

З питання щодо визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради, прийнятого на першому пленарному засіданні першої сесії Запорізької міської ради від 17.12.2015 року стосовно утворення постійних комісій та обрання їх складу, зазначили, що розгляд вищезазначених питань і прийняття рішення із зазначених питань порядку денного здійснювалось із дотриманням порядку, встановленого Регламентом Запорізької міської ради. Під час розгляду головуючим було надано слово депутатам, які бажали виступити в порядку ч.4 ст.29 Регламенту.

Крім того, у ході обговорення проектів рішень, питання про їх відповідність вимогам чинного законодавства України не порушувалось та пропозиції про їх відхилення не вносились в порядку, передбаченому ст.41 Регламенту.

Тож рішення з зазначених питань порядку денного, після їх обговорення були прийняті більшістю депутатів від загальної кількості складу ради. А отже, вони є законними, та таким, що набрали чинності. У задоволенні позову просили відмовити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні надали обґрунтовані пояснення, позов підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року відбулось перше пленарне засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання, на розгляд якого поставлені питання: про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Запорізької міської ради сьомого скликання, про підсумки виборів та визнання повноважень Запорізького міського голови, про присвоєння рангу державного службовця Запорізькому міському голові.

Після проведення зазначених дій для опрацювання питань порядку денного першої сесії сьомого скликання в першому пленарному засіданні першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання Запорізьким міським головою Буряком В.В. оголошено перерву.

17 грудня 2015 року відбулось продовження першого пленарного засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання.

Також встановлено, що позивач - ОСОБА_1, року народження, обраний та зареєстрований депутатом Запорізької міської ради сьомого скликання, що підтверджується його відповідним посвідченням від 12 листопада 2015 року.

Позивач у адміністративному позові акцентує на тому, що питання про оголошення перерви має вноситись на розгляд та голосування Ради, що передбачено ст. ст. 11, 18, 70 Регламенту Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 29.12.2010 року № 4 з відповідними змінами, проте міський голова прийняв рішення про оголошення перерви одноособово, тобто відповідач діяв всупереч вимогам ч. 12 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 70 діючого Регламенту.

З пояснень позивача витікає, що ні регламентом Запорізької міської ради, ні чинним законодавством не передбачено повноважень міського голови щодо оголошення перерви у роботі сесії міської ради без винесення цього питання на голосування, беззаперечним є той факт, що дії відповідача можна трактувати, як зловживання повноваженнями (використання їх зі спотвореним тлумаченням мети), що в подальшому призвело до численних порушень в порядку скликання та проведення подальших пленарних засідань першої сесії Запорізької міської ради, а також, як зазначив позивач, до винесення протиправних рішень Запорізької міської Ради від 17 грудня 2015 року щодо утворення постійних комісій, щодо складу виконавчого комітету, щодо обрання заступників міського голови.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 28 січня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, третя особа Запорізька міська рада про визнання дій протиправними в задоволенні позову відмовлено.

Адміністративний позов у зазначеній вище адміністративній справі обґрунтований тим, що ні чинним законодавством, ні Регламентом міської Ради не передбачено повноважень міського голови самостійно оголошувати перерву в роботі сесії, таке питання належить до вирішення радою шляхом голосування. Однак, відповідач, ігноруючи той факт, що питання винесені на розгляд першого пленарного засідання першої робочої сесії міської ради сьомого скликання було розглянуто, замість закриття пленарного засідання, оголосив в ньому перерву, без проведення відповідного голосування депутатами ради. Відтак, на думку позивача, відповідачем порушено процедуру визначену Регламентом та оголошено перерву в роботі сесії без проведення голосування радою, а відтак вказані дії носять протиправний характер.

Суд першої інстанції по вказаній адміністративній справі встановив, що у першому пленарному засіданні першої сесії ради був прийнятий порядок роботи, визначений відповідно до постанови № 177 від 23 листопада 2015 р. Запорізької міської виборчої комісії Запорізької області з чергових виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 р., який станом на 25 листопада 2015 року не було вичерпано, суд дійшов висновку, що в цьому разі відповідач, як головуючий на цьому пленарному засіданні діяв із дотриманням своїх повноважень, визначених пунктом 8 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини першої статті 29 діючого Регламенту. В цей же час, суд констатував, що відповідач не вийшов за межі своїх повноважень та не допустив протиправного втручання у повноваження позивача, як депутата міської ради в частині права голосування за прийняття відповідних рішень ради.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року вказана постанова суду залишена без змін, суд апеляційної інстанції погодився з таким висновком суду. Постанова Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 28 січня 2016 року є законною та обґрунтованою, набрала законної сили.

У відповідності до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, аналізуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання дій Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича щодо оголошення перерви в роботі першого пленарного засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання протиправними задоволенню не підлягають, оскільки спростовані обставинами встановленими рішенням суду, яке набрало законної сили.

Адміністративний позов по даній справі ґрунтується на тому, що при оголошенні перерви у роботі сесії міської ради без винесення цього питання на голосування міський голова діяв всупереч вимогам ч. 12 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 70 діючого Регламенту, здійснив зловживання своїми повноваженнями, що в подальшому призвело до численних порушень в порядку скликання та проведення подальших пленарних засідань першої сесії Запорізької міської ради, а також, як зазначив позивач, призвело до винесення протиправних рішень Запорізької міської Ради від 17 грудня 2015 року щодо утворення постійних комісій, щодо складу виконавчого комітету, щодо обрання заступників міського голови.

Однак, як зазначено вище, судом першої та апеляційної інстанціями встановлено, що відповідач Запорізький міський голова не вийшов за межі своїх повноважень, тому його дії з питань порядку скликання та проведення подальших пленарних засідань першої сесії Запорізької міської ради не призвели, як зазначив позивач, до численних порушень.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Запорізької міської ради від 17.12.2015 року щодо утворення постійних комісій, складу виконавчого комітету (кількісного та персонального), обрання заступників міського голови суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою цієї ж статті КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Як вказує позивач, юридичним наслідком дій відповідача з приводу прийняття рішень Запорізької міської ради від 17.12.2015 року щодо утворення постійних комісій, складу виконавчого комітету (кількісного та персонального), обрання заступників міського голови є порушення права позивача вільно здійснювати свої функції та реалізовувати свої повноваження.

В даній справі підлягає перевірці дії відповідача на предмет порушень зазначених вище прав позивача, як депутата міської ради.

Встановлено, що 17 грудня 2015 року відбулось продовження першого пленарного засідання першої сесії Запорізької міської ради сьомого скликання, на якому були прийняті рішення: рішення Запорізької міської ради від 17.12.2015 року № 4 «Про утворення постійних комісій Запорізької міської ради», рішення Запорізької міської ради від 17.12.2015 року № 5 «Про обрання постійних комісій Запорізької міської ради та їх голів», рішення Запорізької міської ради від 17.12.2015 року № 10 «Про визначення кількісного складу виконавчого комітету Запорізької міської ради», рішення Запорізької міської ради від 17.12.2015 року № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 18, № 19, № 20, № 21, № 22 щодо обрання заступників міського голови, щодо персонального складу виконавчого комітету. Позивач був присутній на даному пленарному засіданні.

Відповідно до п.п. 4,5 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатур на посаду секретаря ради, про кількісний та персональний склад виконавчого комітету.

Аналіз норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту, свідчить про те, що законодавець вирізняє дві категорії правомочностей, які може використовувати міський голова - внесення проектів рішення (які відповідно і оприлюднюються за 20 днів) та внесення пропозицій щодо кадрового складу.

Останнє право являється виключним та належить тільки міському голові.

Тож, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає внесення проекту рішення за пропозиціями щодо кадрових питань, а відтак, пропозиція може бути оголошена безпосередньо на сесії та підлягає розгляду депутатами в порядку, передбаченому ст. 59 зазначеного Закону.

Розгляд вищезазначених питань і прийняття рішення із зазначених питань порядку денного здійснювалось із дотриманням порядку, встановленого Регламентом Запорізької міської ради.

З обставин справи витікає, що міським головую було надане депутатам право та можливість обговорення запропонованих кандидатур, отже у позивача була можливість висловити власну позицію стосовно кожної кандидатури, щодо якої була висунута пропозиція відносно обрання у якості заступника міського голови та до складу виконавчого комітету.

Тож, після обговорення кандидатур на посаду членів виконавчого комітету та заступників міського голови та голосування окремо по кожній кандидатурі, рішення з кожного питання порядку денного були прийняті більшістю депутатів від загальної кількості складу ради. Тобто вони є законними, та такими, що набрали чинності, отже дії відповідача з цього приводу не можуть бути визнанні протиправними.

Аналогічного висновку суд дійшов щодо рішення Запорізької міської ради, прийнятого на першому пленарному засіданні першої сесії Запорізької міської ради від 17.12.2015 року стосовно утворення постійних комісій та обрання їх складу.

Прийняття рішення із зазначених питань порядку денного здійснювалось із дотриманням порядку, встановленого Регламентом Запорізької міської ради. Під час розгляду головуючим було надано слово депутатам, які бажали виступити в порядку ч.4 ст.29 Регламенту.

Тож рішення з зазначених питань порядку денного, після їх обговорення були прийняті більшістю депутатів від загальної кількості складу ради. А отже, вони є законними, та такими, що набрали чинності.

Крім того, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 р. - гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування.

В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території ( ч. 2 ст. 144). На основі цього положення Конституції України в законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (ч. 1 ст. 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Рішення Запорізької міської ради від 17.12.2015 року щодо утворення постійних комісій, складу виконавчого комітету (кількісного та персонального), обрання заступників міського голови є ненормативними правовими актами.

Як було встановлено в ході судового засідання рішення Запорізької міської ради з зазначених питань порядку денного, після їх обговорення були прийняті більшістю депутатів від загальної кількості складу ради. Отже, вони були реалізовані, та після реалізації вичерпали свою дію.

Тобто, відповідно до висновку Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 р. ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відсутні з боку відповідачів порушення прав, свобод та інтересів позивача, які б підлягали захисту судом в порядку адміністративного судочинства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 - 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 квітня 2016 року

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя: І.П. Соболєва