Справа № 338/1197/15-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016р. Справа № 876/11779/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (третьої особи у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015р. у справі №338/1197/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015р. позивач: ОСОБА_2 звернулась до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача: Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 20.10.2015р. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Богородчанського районного суду від 11.11.2014р. у справі №901/810/12 за нею та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/2 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4. Дане будинковолодіння розміщене на земельній ділянці, якою користувалася спадкодавець. Поділ будинку в натурі не проводився, користуються ним за спільною згодою, відповідно мають однакове право користуватися за спільною згодою і земельною ділянкою. При прийнятті спірних рішень відповідач не врахував дані обставини і прийняв протиправне рішення.

Рішеннями Саджавської сільської ради від 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки" вилучено у гр. ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, та переведено її в землі запасу сільської ради, та №626-37/2015 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га в АДРЕСА_1.

За результатами розгляду справи Богородчанський районний суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Свої висновки суд мотивував тим, що підставою для визнання недійсним рішень є невідповідність його вимогам законодавства, порушення у зв'язку з прийняттям його прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, який є нерозривно пов'язаний з тим фактом, що у ОСОБА_2 існує правовий інтерес на цю земельну ділянку. Суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані позивачем рішення порушують її права, як землекористувача, оскільки на даний час вона та ОСОБА_3 є землекористувачами спірної земельної ділянки площею 0,03га. в АДРЕСА_1, на якій знаходиться будинковолодіння, а прийняті рішення №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", яким вилучено у гр. ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1 і переведено її в землі запасу сільської ради, та №626-37/2015 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га. в АДРЕСА_1, угіддя - землі запасу сільської Ради, рілля - є протиправними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача): ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. Свою апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області задоволено позов ОСОБА_2 до Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень органу місцевого самоврядування від 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, та рішення ради від 28.05.2015р. "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1.

Апелянт зазначає, що на підставі довідки Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області №1050 від 22.10.2015р., згідно погосподарського обліку 0482-1, за господарством в АДРЕСА_1 (колишня власниця ОСОБА_4) станом на 01.01.2015р. закріплені земельні ділянки загальною площею 0,28га, в тому числі для обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд - 0,06га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,22га.

У довідці Саджавської сільської ради №403 від 13.05.2015р. зазначено, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, за рішенням Богородчанського районного суду від 11.11.2014р. належить ОСОБА_3 в розмірі ? частки та гр.ОСОБА_2 в розмірі ? частки. Питання розподілу земельної ділянки, що виділена для ОЖБ, в судовому порядку не вирішувалось.

Як вбачається з положень ч.ч.4, 6 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Одночасно, ст.107 Земельного кодексу України зазначає, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Тому сільська рада в довідці №1С від 22.10.2015р. зазначила, що за господарством по АДРЕСА_1 значиться земельна ділянка площею 0,06га для ОЖБ.

Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 при житті не оформила у встановленому порядку прав власності на земельні ділянки, до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, після вирішення питання право спадкування нерухомого майна, перейшло право на частки землі, які необхідні для їх обслуговування, пропорційні часткам нерухомого майна.

Відповідно до вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011р. №3613-VI, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Таким чином, рішення Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, та рішення ради від 28.05.2015р. "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, відповідає нормам закону. Апелянт просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015р. у справі №338/1197/15-а та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

25.04.2016р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим на основі повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, підтримала доводи, викладені в адміністративному позові, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішеннями Саджавської сільської ради від 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", вилучено у гр.ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, та переведено її в землі запасу сільської ради, та №626-37/2015 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га. в АДРЕСА_1.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2014р. у справі №901/810/12 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/2 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4. (а.с.7-8). Вказане будинковолодіння розміщене на земельній ділянці спадкодавця ОСОБА_4, яка їй передана у приватну власність рішенням Саджавськї сільської ради від 31.12.1997р. - 0,33га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства(а.с.66).

Поділ будинку в натурі не проводився, спадкоємці користуються ним за спільною згодою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно із вимогами ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до викопіювання з Генплану с.Саджава Богородчанського району, виготовленого в 1980р. (а.с.21), та топографо-геодезичного вишукування за 2015р. ( а.с.65), земельна ділянка під будинковолодінням №23 знаходиться по вул.Благого в с.Саджава Богородчанського району, на якій розміщено сад на 0,0278га, будівлі на 0,0379га, рілля на 0,276га.

З виписок з погосподарських книг вбачається, що у спадкодавця позивача з 1992р. по 1995р. під будівлями знаходилось 0,08га. З 1996р. вказано 0,06га, рішення та записи в погосподарській книзі про вилучення частині землі відсутні.(а.с.31-43).

Як вбачається із прийнятого рішення Саджавської сільської ради 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", вказаним рішенням вилучено у неї земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, та переведено в землі запасу сільської ради.

Пунктом 2 вищевказаного рішення передбачено, що "вилучення провести шляхом складання акту приймання-передачі земельної ділянки". Вказаних вимог відповідачем не виконано, про що він ствердив в судовому засіданні суду першої інстанції. Крім того, відсутні дані про належність даної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення. Крім того, сесія Саджавської сільської ради отримала тільки заяву з проханням про вилучення у ОСОБА_3 спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га, що розташована в АДРЕСА_1, а згоди іншого спадкоємця майна померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не отримувала.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Саджавської сільської ради від 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки".

Крім того, протиправним є також рішення Саджавської сільської ради від 28.05.2015р. №626-37/2015 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,03га в АДРЕСА_1, угіддя - землі запасу сільської ради, рілля, оскільки таке прийнято на підставі протиправного рішення Саджавської сільської ради 28.05.2015р. №625-37/2015 "Про заяву ОСОБА_3 щодо вилучення земельної ділянки", та всупереч вимогам ст.ст.39, 120 Земельного кодексу України.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015р. у справі №338/1197/15-а за позовом ОСОБА_2 до Саджавської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015р. у справі №338/1197/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 26.04.2016р.