Справа № 826/8663/15
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/48016/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Київської митниці ДФС.

Просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 липня 2012 року по 4 березня 2012 року в сумі 38 741, 78 грн., та за період з 13 серпня 2013 року по 12 листопада 2014 року у сумі 77 895, 72 грн., а всього 116 637,50 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Київської митниці ДФС на користь позивача 42 624,83 грн. середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 липня 2012 по 04 березня 2013 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року апеляційні скарги позивача та відповідача задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Стягнуто з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням за період з 11 липня 2012 року по 25 вересня 2012 року в розмірі 13 870 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 40 коп. та за період з 13 серпня 2013 року по 25 листопада 2013 року в розмірі 19 056 (дев'ятнадцять тисяч п'ятдесят шість) грн. 55 коп., всього в сумі 32 926 (тридцять дві тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. 95 коп., з відрахуванням відповідних податків та зборів до Державного бюджету України

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями представник позивача звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач перебував на публічній службі в митних органах на посаді головного інспектора №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці. Наказом Державної митної служби України № 1446-к від 11 липня 2012 року ,,Про припинення перебування на державній службі" припинено з 11 липня 2012 року перебування позивача на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України ,,Про державну службу". Наказом Київської обласної митниці №594-к від 11 ,,Про проведення розрахунку" з позивачем проведено повний розрахунок.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2012 року у справі №2а-10590/12/2670 визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 1446-к від 11 липня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі»; скасовано наказ Київської обласної митниці №594-к від 11 липня 2012 року; поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 12 липня 2012 року; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 12 липня 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року постанову суду першої інстанції від 26 вересня 2012 року залишено без змін.

Наказом Державної митної служби України від 01 березня 2013 року №341-к ,,По особовому складу митних органів" скасовано наказ Державної митної служби України від 11 липня 2012 №1446-к ,,Про припинення перебування на державній службі" та поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 12 липня 2012 року. Наказом Державної митної служби України №152-к від 04 березня 2013 року ,,По особовому складу" вирішено вважати ОСОБА_3 таким, що став до роботи з 04 березня 2013 року.

Однак, Вищим адміністративним судом України 04 липня 2013 прийнято ухвалу про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2012 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року, а справу №2а-10590/12/2670 направлено на новий розгляд.

Відповідно до наказу Державної митної служби України № 1082-к від 13 серпня 2013 року ,,Про визнання наказу таким, що втратив чинність" на підставі вищевказаної ухвали Вищого адміністративного суду України, визнано таким, що втратив чинність наказ Державної митної служби України від 01 березня 2013 року №341-к ,,По особовому складу митних органів". Наказом Київської обласної митниці №381-к від 13 серпня 2013 року ,,Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці від 04 березня 2013 року № 152-к ,,По особовому складу" вирішено вважати таким, що втратив чинність наказ Київської обласної митниці від 04 березня 2013 №152-к ,,По особовому складу".

Під час нового розгляду справи постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2013 року визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 1446-к від 11 липня 2012 року ,,Про припинення перебування на державній службі"; визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної митниці № 594-к від 11 липня 2012 року ,,Про проведення розрахунку"; визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 1082-к від 13 серпня 2013 року ,,Про визнання наказу таким, що втратив чинність"; визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної митниці №381-к від 13 серпня 2013 року ,,Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці від 04 березня 2013 року №152-к ,,По особовому складу"; поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року. 24 грудня 2013 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист щодо поновлення позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста ,,Бориспіль-аеропорт" Київської обласної митниці з 11 липня 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року постанову суду першої інстанції від 26 листопада 2013 року залишено без змін.

Наказом Державної фіскальної служби України №1256-о від 06 листопада 2014 року ,,Про скасування наказів" на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2013 року, з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2014 року скасовано накази Державної митної служби України від 11 липня 2012 року №1446-к ,,Про припинення перебування на державній службі" та від 13 серпня 2013 року №1082-к ,,Про визнання наказу таким, що втратив чинність". Пунктом 2 зазначеного наказу передбачено керівнику Київської митниці Міндоходів забезпечити виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді в Київській митниці Міндоходів. Київською митницею Міндоходів прийнято наказ №746-о від 12 листопада 2014 року ,,По особовому складу", яким скасовано накази Київської обласної митниці № 594-к від 11 липня 2012 року ,,Про проведення розрахунку" та № 381-к від 13 серпня 2013 року ,,Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці" від 04 березня 2013 року №152-к ,,По особовому складу"; зараховано позивача на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці Міндоходів; вважати таким, що став до роботи з 12 листопада 2014 року на вищезазначеній посаді.

18 лютого 2015 року позивач звернувся до в.о. начальника Київської митниці ДФС із заявою про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 липня 2012 року по 04 березня 2012 року - 38 741 грн. 78 коп. та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2013 року по 12 листопада 2014 року - 77 895 грн. 72 коп. За результатами розгляду звернення, позивачу листом №2022/1/10-70-10-47-К-13 від 10 березня 2015 року повідомлено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу не була предметом судового розгляду, а відтак постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2013 року виконана в повному обсязі, а тому підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Не погодившись із цим, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач перебував у вимушеному прогулі у зв'язку з незаконним звільненням з 11 липня 2012 року по 25 вересня 2012 року та з 13 серпня 2013 року по 25 листопада 2013 року.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Аналізуючи вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимушеним прогулом є період з моменту протиправного звільнення особи до моменту набрання рішенням про поновлення особи законної сили (з моменту проголошення).

Частиною п'ятої статті 235 КЗпП України встановлено, що прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом третім частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Особливістю негайного виконання судового рішення є те, що воно підлягає виконанню не з моменту набрання законної сили, а з моменту проголошення.

Згідно статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці у заробітку за час затримки.

Таким чином, період з моменту набрання рішення про поновлення особи на роботі законної сили до фактичного поновлення працівника є періодом вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення особи на роботі.

Позивач у своїй позовній заяві просив саме стягнути на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням.

Отже, період вимушеного прогулу позивача розпочався з 11 липня 2012 року, тобто з моменту винесення відповідачем наказу про звільнення та тривав до 25 вересня 2012 року, оскільки 26 вересня 2012 року було винесено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва, якою позивача було поновлено на посаді та допущено негайне виконання судового рішення.

У подальшому, як вже було зазначено 13 серпня 2013 року було прийнято наказ Державної митної служби України № 1082-к від 13 серпня 2013 року ,,Про визнання наказу таким, що втратив чинність" та визнано таким, що втратив чинність наказ Державної митної служби України від 01 березня 2013 року №341-к ,,По особовому складу митних органів", яким позивача було поновлено на посаді та наказ Київської обласної митниці №381-к від 13 серпня 2013 року ,,Про втрату чинності наказу Київської обласної митниці від 04 березня 2013 року № 152-к ,,По особовому складу" вирішено вважати таким, що втратив чинність наказ Київської обласної митниці від 04 березня 2013 №152-к ,,По особовому складу", яким вирішено було вважати, що позивач став до роботи з 04 березня 2013 року.

При новому розгляді справи постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2013 року визнано протиправними та скасовано наказ Державної митної служби України № 1082-к від 13 серпня 2013 року та наказ Київської обласної митниці № 381-к від 13 серпня 2013 року та поновлено позивача на роботі.

Отже, після направлення справи на новий розгляд вимушений прогул у зв'язку із незаконним звільненням тривав з 13 серпня 2013 року по 25 листопада 2013 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно встановив часові рамки перебування позивача у вимушеному прогулі у зв'язку із незаконним звільненням та виходячи із даних про середню заробітну плату позивача, стягнув її відповідача за період з 11 липня 2012 року по 25 вересня 2012 року та з 13 серпня 2013 року по 25 листопада 2013 року на загальну суму 32 926 (тридцять дві тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. 95 коп.

Враховуючи те, що посилання представника позивача в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак