Справа № 803/3557/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Справа № 876/12268/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Шевченка О.В. про визнання бездіяльності щодо неперерахування грошових коштів в сумі 212669,39 грн. згідно платіжного доручення № 1 від 20.08.2015 року протиправною та зобов'язання перерахувати грошові кошти в сумі 212669,39 грн. згідно платіжного доручення № 1 від 20.08.2015 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року здійснено заміну відповідача у справі - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Шевченка О.В. його правонаступником - уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Савельєвою А.М.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить Львівський апеляційний адміністративний суд скасувати постанову й постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Мотивуючи свою незгоду із постановою суду, апелянт зазначив, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» неправомірно відмовив у перерахуванні коштів, що надійшли на рахунок позивача в банку, на рахунок іншого суб'єкта згідно договору на підставі платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року в якості оплати за перев'язочні матеріали. Апелянт зауважив, що суд першої інстанції безпідставно послався на п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено, що обмеження на перерахування коштів встанвлені пунктом 1 частини 5 вказаної статті не діють, починаючи з наступного дня після запровадження тимчасової адміністрації.

Однак, на час прийняття відповідачем рішення щодо перерахування коштів діяла редакція п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено, що вищевказані обмеження не поширюються на зобов'язання банку щодо виконання операцій з виплати, переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Отже, оскільки кошти надійшла на рахунок позивача після запровадження тимчасової адміністрації, на них відповідне обмеження не поширюється. Тому відповідач був зобов'язаний перерахувати кошти згідно платіжного доручення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір банківського рахунку № 9319/П-1.

Згідно платіжних доручень № 56301 та № 56300 від 08.07.2015 року та № 56507 від 10.07.2015 року на банківський рахунок позивача надійшли кошти в сумі 212669,39 гривень.

09 липня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк», яким з 10 липня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

20 серпня 2015 року позивач подав до банку для виконання платіжне доручення № 1 від 20 серпня 2015 року (а.с. 85) про перерахування зазначених коштів іншому суб'єкту господарювання із зазначенням призначення платежу - оплата за перев'язочні матеріали.

Вказане доручення залишилось невиконаним.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про законність бездіяльності відповідача з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону встановлено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 36 Закону визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Водночас відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - бездіяльності відповідача при отримання платіжного доручення, а також на час прийняття оскаржуваного судового рішення) обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо здійснення операцій з виплати, переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, на рахунок позивача 8 липня 2015 року надійшло 1850 грн., а 10 липня 2015 року - 210819,39 грн. (а.с. 8-10).

Тобто грошові кошти у розмірі 210819,39 грн. надійшли на рахунок позивача вже після запровадження в ПАТ «Радикал Банк» процедури тимчасової адміністрації (з 10 липня 2015 року), а тому обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на них не поширюються.

Висновки суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати редакцію п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка діяла до внесення змін згідно Закону від 16 серпня 2015 року, є безпідставними.

Так за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У даній справі предметом спору є законність дій (бездіяльності) відповідача, що мали місце після надходження до банку платіжного доручення, за яким необхідно було перевести кошти.

Отже, суд повинен був оцінювати правомірність дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації щодо виконання платіжного доручення з урахуванням вимог Закону, який діяв на час вчинення тиких дій (бездіяльності).

Враховуючи викладене, доводи апелянта є правильними і спростовують висновки, викладені в судовому рішенні.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо неперерахування коштів в сумі 210813,39 грн., які надійшли на рахунок позивача після запровадження тимчасової адміністрації, є обгрунтованими і їх слід задовольнити.

В іншій частині позову щодо коштів, які надійшли на рахунок позивача 8 липня 2015 року, слід відмовити, адже на них поширюються обмеження встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 803/3557/15 та прийняти нову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» щодо неперерахування грошових коштів в сумі 210813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» здійснити перерахування коштів в сумі 210813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 26 квітня 2016 року.