Справа № 524/2204/16-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2204/16-а Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

18.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що 25 березня 2016 року посадовою (службовою) особою - поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції м. Кременчука Давидюк Вікторією Олегівною була винесена постанова серії ПС2 № 672841 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят пять грн. 00 коп.)

Відповідно до постанови 25.03.2016 року в 12 годині 37 хвилин в м. Кременчук, вул. Шевченко 24, він, як водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив стоянку ТЗ на проїзній частині в другий ряд, чим порушив п. 15.4 ПДР».

З накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та винесення постанови він не згоден, просив суд скасувати постанову серії ПС2 № 672841 від 25.03.2016 року в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутністю у діях складу такого правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги свого довірителя підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Відповідач - поліцейський роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2 заперечувала проти позову та пояснила, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП, а тому вона на законних підставах винесла постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Представники відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали посилаючись на обставини викладені в заперечені на позовну заяву просили суд в задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 25 березня 2016 року посадовою (службовою) особою - поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції м. Кременчука Давидюк Вікторією Олегівною була винесена постанова серії ПС2 № 672841 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят пять грн. 00 коп.)

Відповідно до постанови від 25.03.2016 року, «25.03.2016 року в 12 годині 37 хвилин в м. Кременчук, вул. Шевченко 24, водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив стоянку ТЗ на проїзній частині в другий ряд, чим порушив п. 15.4 ПДР».

25 березня 2016 року близько 12 год. 00 хв., позивач рухаючись на автомобілі «Toyota Land Cruiser» (державний номерний знак - ВІ 0001 ЕІ) у м. Кременчуці по вул. Шевченко на бортовому компютері його автомобіля засвітилось позначення несправності системи повного приводу та підвіски. Так як даний автомобіль оснащений гідравлічною підвіскою та системою повного приводу, відповідно до інструкції з експлуатації транспортного засобу ОСОБА_1 негайно вжив заходів із зупинки автомобіля по вул. Шевченко не створюючи загрози та забезпечуючи безпеку дорожнього руху зупинився на вільному місці паркування і включив аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право відступати від вимог цього розділу Закону в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян;

Пунктом 15.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Пунктом 15.14. Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Правил дорожнього руху України стоянка це - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення поліцейський патрульної поліції м. Кременчука Давидюк Вікторія Олегівна зазначила, що ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу але жодної стоянки він не здійснював, так як вчинив вимушену зупинку та зупинив транспортний засіб не більше ніж на 2 хвилини.

Відповідно до Правил дорожнього руху України вимушена зупинка це - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Позивач ОСОБА_1 діяв відповідно до п. 2.14 ПДР України згідно, якого водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63 Конституції України.

Згідно пунктів 7,8 розділу IV цієї Інструкції уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 6).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7), на якому проставлено відповідні серію і номер.

Відповідно до пунктів 5,6 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення позивачем отримана листом з рекомендованим повідомлення 01.04.2016 року.

Відповідно до ч.3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Складення поліцейським постанови на місці вчинення правопорушення без зазначення в ній доказу - технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, без роз'яснення норм Конституції України, в тому числі щодо права особи на захист, визначених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, давати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного правопорушення при складанні постанови, відповідачем не було зазначено.

Відповідно до частин 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Усупереч вимог статті 71 КАС України відповідачем не надано доказів правомірності винесеної оспореної постанови та не спростовано позовні вимоги ОСОБА_1.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатну, коли цього вимагають інтереси правосуддя (пункти а), b), с) ч.3 цієї статті Конвенції).

У п.75 рішення Європейського Суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України» вказано, що підпункт «b» пункту 3 статті 6 гарантує обвинуваченому «адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а, отже, ця гарантія означає, що підготовка захисту по суті головних обвинувачень може включати проведення з його боку всіх «необхідних заходів». Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод можливості викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту, і таким чином вплинути на результат провадження.

Оскільки такого права, передбаченого статтею 59 Конституції України під час винесення постанови про накладення стягнення ОСОБА_1 не було роз'яснено, тим самим було порушене його право на захист, а відтак постанова не може визнаватися законною.

На момент розгляду справи, належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП, відповідачем не було зазначено.

Посилання відповідача на те, що він діяв у відповідності з пунктом 10 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю не спростовує висновків про незаконність винесеної оскарженої постанови, так як відповідно до статті 252 КУпАП здійснюється оцінка доказів для встановлення обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП).

Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, посадова особа - капрал поліції поліцейської роти № 1 патрульної поліції УПП у місті ОСОБА_6 ОСОБА_2 не довела в установленому порядку правомірність винесеної постанови про накладення на позивача стягнення у виді штрафу, а тому суд визнає дії капрала поліції поліцейської роти №1 патрульної поліції УПП у місті ОСОБА_6 Олегівни протиправними, у зв'язку з чим винесена нею постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд стягує понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривень 20 копійок на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_6 Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 256,287-289 КУпАП, ч.1,2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 7-11,71,86, ч.1 статті 94, статтями 158-163,171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2, серії ПС2 № 672841 від 25.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: