Справа № 686/8201/14-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/53598/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому (далі - Управління ПФУ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Поділля-Плюс» про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії Управління ПФУ протиправними та зобов'язати призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) з 15 січня 2014 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови в призначенні пенсії позивачу відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII та зобов'язано призначити пенсію з 15 січня 2014 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції, що ухвалене відповідно до закону і скасоване апеляційним судом помилково.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що 15 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Управління ПФУ з заявою про призначення йому пільгової пенсії, як водію міського транспорту. Листом від 24 січня 2014 року № 1882/03 його повідомлено, що така пенсія може бути призначена лише після надання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, оскільки у трудовій книжці відсутні відомості, які б давали підстави для призначення такої пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію на пільгових умовах, оскільки надав достатньо доказів щодо наявності понад 17 років трудового стажу роботи водієм на міських пасажирських перевезеннях.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з відсутності доказів, які б підтверджували пільговий характер роботи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону №1788-XII).

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок). За правилами пункту 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку).

Відповідно до запису трудової книжки №17 від 6 лютого 1995 року позивач прийнятий на роботу у Хмельницьке АТП-16827 на посаду водія 1-го класу на всі марки автобусів в автоколону №2 (міські пасажирські перевезення). Підставою для даного запису слугував наказ №15-к від 6 лютого 1995 року, в якому відсутні дані про те, що позивач прийнятий на роботу водія, зайнятого в міських пасажирських перевезеннях.

Також, в матеріалах справи наявний протокол №1 засідання комісії Публічного акціонерного товариства «Поділля-Плюс» з дослідження матеріалів та наявності підстав нарахування стажу роботи на пільгову пенсію водію автобуса на пасажирських перевезеннях. Відповідно до даного протоколу комісією досліджено всі накази, що досліджувались під час складання протоколу №57 від 15 травня 2003 року, однак комісія дійшла висновку, що у вказаних матеріалах немає відомостей про те, що водій ОСОБА_4 здійснював пасажирські перевезення на міських маршрутах, а тому немає підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

Як встановлено апеляційним судом, стаж роботи позивача на посаді водія автобуса на міських пасажирських перевезеннях складає 17 років 3 місяці. Однак, вказаний стаж встановлено відповідно до наказів від 10 квітня 1982 року № 171-К, 19 серпня 1994 року № 116-К, 6 лютого 1995 року № 15-К, 30 липня 2000 року № 30-К, які не містять інформації, що позивач працював саме на міських перевезеннях.

Позивачем не надано й уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку, тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позову.

Підтвердження трудового стажу показаннями свідків можливе лише за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (абзац перший пункту 17 Порядку із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2010 року № 223). Таких обставин судами не встановлено, а тому суди обґрунтовано не взяли до уваги покази свідків.

Посилання позивача в касаційній скарзі на безпідставність прийняття судом до уваги протоколу №1 від 15 травня 2014 року прийнятого на засіданні комісії Публічного акціонерного товариства «Поділля-Плюс» з огляду на те, що про засідання комісії його не повідомлено, протокол на ознайомлення не надіслано, колегія суддів до уваги не бере, оскільки вказані обставини не є підставою для повторного розгляду комісіями, створеними за дорученням Кабінету Міністрів України від 18 березня 1992 року № 5619/8 по виконанню погоджених заходів тимчасової комісії Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України і Координаційної Ради автомобілістів від 18 березня 1992 року, матеріалів з питань підтвердження пільгового стажу роботи водіїв автотранспортних підприємств.

У зв'язку з тим, що касаційна скарга не містить доводів, котрі спростовують правильність висновків апеляційного суду, зміст оскарженого рішення також не дає підстав для висновку, що апеляційним судом порушено норми матеріального чи процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

С.В.Головчук

О.Ф.Ситников