Справа № П/811/879/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м. Київ К/800/44981/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі №П/811/879/15 за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, Державного реєстратора реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Заболотної Олени Сергіївни, за участю Прокуратури Кіровоградської області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області, Державного реєстратора реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Заболотної Олени Сергіївни, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11819568 від 21.03.2014 про проведення державної реєстрації іншого речового права - припинення права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення ОСОБА_4, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 27,2 га, що внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Заболотною Оленою Сергіївною;

- зобов'язати реєстраційну службу Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації іншого речового права - припинення права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення ОСОБА_4, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 27,2 га, що внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Заболотною Оленою Сергіївною.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив, що оскаржуване рішення державного реєстратора є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте за відсутності рішення власника земельної ділянки про припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою та звернення із заявою про державну реєстрацію прав належної особи.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії КР №0186 від 14.05.2001 року, виданого Голованівською районною радою народних депутатів на підставі рішення сесії Голованівської районної ради народних депутатів від 27.01.2001 року №333 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №223, ОСОБА_4 використовувалася земельна ділянка, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, загальною площею 27,20 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

07 листопада 2013 року ОСОБА_4 написано заяву, зареєстровану приватним нотаріусом Захаренко В.В. в реєстрі за №2174, про відмову від права користування земельною ділянкою площею 27,2 га, яка адресована до всіх компетентних органів.

21 березня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), де у виді реєстрації обрав "припинення" права постійного користування на земельну ділянку площею 27,2 га кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташована на території Пушківської сільської ради. До заяви додані: квитанції про оплату державного мита та за надання витягу, копія паспорта та картки фізичної особи-платника податків, Державний акт на право постійного користування землею, нотаріально посвідчена заява про відмову від права постійного користування, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, лист Відділу Держземагентства у Голованівському районі.

21 березня 2014 року державним реєстратором Заболотною О.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11819568, відповідно до якого проведено державну реєстрацію припинення права постійного користування ОСОБА_4 на земельну ділянку, що розташована: Кіровоградська область, Голованівський район, Пушківська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

Не погоджуючись з таким рішенням державного реєстратора, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ч.1 ст.3 Закону).

Згідно з ч.7 ст.16 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Статтею 142 Земельного кодексу визначено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Земельного кодексу України, у даному випадку підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою є рішення власника земельної ділянки про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_4 проведено на підставі нотаріально завіреної заяви та листа начальника Відділу Держземагентства у Голованівському районі № 216/01/05-11 від 21 березня 2014 року, який є повідомленням власника земельної ділянки про прийняте рішення щодо припинення права постійного користування у розумінні статті 142 Земельного кодексу України. З огляду на це, суди дійшли висновку, що державний реєстратор Заболотна О.С. виконала всі обов'язки передбачені чинним законодавством та правомірно зареєструвала припинення права постійного користування ОСОБА_4 на земельну ділянку.

Однак, колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій, враховуючи наступне.

Стаття 142 Земельного кодексу України чітко визначає механізм (етапи) припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача.

По-перше, землекористувач повинен звернутись до власника земельної ділянки із заявою про відмову від права користування земельною ділянкою.

По-друге, власник земельної ділянки на підстав вказаної заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою.

По-третє, про прийняте рішення про припинення права користування земельною ділянкою власник земельної ділянки повідомляє органи державної реєстрації.

Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що лист Відділу Держземагентства у Голованівському районі № 216/01/05-11 від 21 березня 2014 року є рішенням власника земельної ділянки у розумінні ст.142 ЗК України, оскільки положеннями цієї статті не визначено яке за формою та змістом має бути прийняте рішення власником землі у формі наказу, листа тощо.

Проте, суди залишили поза увагою те, що органи державної влади у межах своїх повноважень приймають рішення у визначеній для них формі. Зокрема, як Відділ Держземагентства у районі так і Головне управління Держземагентства в області відповідно до затверджених про них Положень у межах своїх повноважень видають накази організаційно-розпорядчого характеру.

Крім того, вирішуючи спір суди не встановили хто є власником земельної ділянки, яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 27,2 га.

З огляду на це, неможливо визначити до якого органу повинен був звернутись позивач із заявою про відмову від права користування зазначеною земельною ділянкою, та відповідно яким органом повинно було прийматись відповідне рішення за заявою.

Таким чином, вирішуючи даний адміністративний спір, суди не вжили передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі відповідно до ч.4 ст.11 КАС України.

Судова колегія дійшла висновку, що рішення судів вимогам ст. 159 КАС України не відповідають. Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220 КАС України допущені порушення не можуть бути перевірені і усунуті судом касаційної інстанції.

З огляду на викладене, судові рішення у цій частині підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи суду належить врахувати недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали і правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: