Справа № 808/1336/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1336/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

25 квітня 2016 року

Справа № 808/1336/16

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали адміністративного позову

за позовом Публічного акціонерного товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 106 КАС України, зокрема, встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з положеннями до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до приписів підпункту 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено з 01 січня 2016 року мінімальну заробітну плату в місячному розмірі 1378,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що позивач просить суд скасувати податкові повідомлення – рішення на загальну суму 103 011 868,00 грн., отже, позивачу при зверненні з даним адміністративним позовом до суду належало сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, а саме 1 545 178,02 грн.

Позивачем до позовної заяви надано платіжне доручення №8379 від 21.04.2016, відповідно до якого позивачем сплачено судовий збір в розмірі 100000,00 грн., тобто в розмірі меншому ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».

Разом з адміністративним позовом позивачем подано клопотання представника позивача про зменшення розміру судового збору.

Суд зазначає, що за змістом ст.87 КАС України судовий збір є складовою судових витрат, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч.1 ст.88 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, питання, пов'язані з судовими витратами, зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, мають вирішуватись у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. А у випадку заявлення клопотання про зменшення судового збору – довести неспіврозмірність належної до сплати суми судового збору майбутньому фінансовому стану позивача.

Відповідно до ч.1 ст.10 КАС України всі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Згідно з ч.2 ст.10 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З урахуванням вимог ст.88 КАС України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у ст.8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Слід звернути увагу, що надані до клопотання про зменшення розміру судового збору докази, як то Баланси (Звіти про фінансовий стан) ПАТ «Дніпроспецсталь» станом на 31.12.2015, 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, та звіти про фінансові результати (звіти про сукупний доход) підприємства за 9 місяців 2015 року, 12 місяців 2015 року та станом на 31.03.2016 року, не надають змоги встановити відсутність у ПАТ «Дніпроспецсталь» фінансової можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, оскільки не містять інформацію щодо обсягу наявних грошових коштів на рахунках ПАТ «Дніпроспецсталь».

Також, позивачем до позовної заяви не надано виписок з банківських установ, що обслуговують ПАТ «Дніпроспецсталь», та які могли б свідчити про відсутність грошових коштів на рахунках позивача, що в свою чергу перешкоджало б позивачу сплатити судовий збір в повному обсязі.

Щодо посилань представника позивача на складне фінансове становище в державі, тиск контролюючих та правоохоронних органів, слід зазначити, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ч.1 ст.42 Господарського кодексу України).

У зв’язку з чим, складне фінансове становище в державі не може бути підставою для невиконання громадянами та суб’єктами господарювання приписів чинного законодавства України, зокрема, щодо сплати судового збору.

Крім того, безпідставне зменшення розміру судового збору, який належить до сплати в даній адміністративній справі, а саме з 1 545 178,02 грн. до 100000,00 грн., призведе до недоотримання Державним бюджетом України грошових коштів на суму 1445178,02 грн.

Таким чином, враховуючи неподання позивачем до суду належних доказів на підтвердження об’єктивних причин неможливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі, зявлене клопотання задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, позивачем не дотримано п.3 ч.3 ст.106 КАС України, а саме, не надано доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, а тому, згідно з ч.1 ст.108 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про зменшення розміру судового збору відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень залишити без руху.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз’яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко