Справа № 183/704/16
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/704/16
Провадження № 2-а/183/35/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наказом в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 20 січня 2016 року № 4, на нього, старшого інспектора відділу житла, благоустрою, розвитку доріг та освітлення Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, нібито за те, що він був відсутній на роботі 16 січня 2016 року з 12 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв. і відмовився писати пояснення з цього приводу, тим самим порушив п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Наказ вважає незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів, оскільки жодних дисциплінарних проступків він не вчиняв, трудової дисципліни не порушував, оскільки 16 січня 2016 року з 13 год. 00 хв. до 16 год. 15 хв. він перебував у слідчого в Новомосковському відділі поліції для участі в допиті в якості потерпілого. 18 січня 2016 року в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 став цікавитися у нього, чому він був відсутній на роботі після обідньої перерви 16 січня 2016 року, на що він пояснив, що знаходився на допиті у слідчого. Після отримання усних пояснень, ОСОБА_2 наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 написав пояснення, від чого він відмовився, у зв'язку з тим, що не порушував чинного законодавства.

Оскільки будь-які дані, що свідчили б про порушення ним обов'язків працівника, визначених ст. 40 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до нього стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, вважає, що спірний наказ № 4 від 20 січня 20106 року підлягає скасуванню як незаконний.

Крім того, позивач зазначає, що незаконним, на його думку, притягненням до дисциплінарної відповідальності, і порушенням його прав та гарантій як працівника, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5 000 грн.

В звязку з наведеним, в заяві ОСОБА_1 просив суд: скасувати наказ в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради від 20 січня 2016 року № 4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого інспектора відділу житла, благоустрою, розвитку доріг та освітлення Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, що не заперечувалося сторонами у справі.

Наказом в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 20 січня 2016 року № 4 за порушення п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме відсутність ОСОБА_1 на роботі 16 січня 2016 року з 12 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв., відмову надати письмове пояснення про причину відсутності на роботі, старшому інспектору відділу житла, благоустрою, розвитку доріг та освітлення Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 оголошена догана (а.с. 39).

Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни, як визначено у положенні ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно законодавства України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Згідно з вимогами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При цьому згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто розглядаючи даний спір про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд з'ясовує, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що позивач 16 січня 2016 року з 12 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв. був відсутній на робочому місці, у зв'язку із викликом його повісткою до слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції. До залишення місця роботи у зв'язку із необхідністю явки до Новомосковського відділу поліції, позивач роботодавця про свою відсутність на роботі в робочий час заздалегідь не повідомив.

18 січня 2016 року позивач на вимогу в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 усно повідомив останнього про причини його відсутності на роботі 16 січня 2016 року з 12 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв., а саме перебування в Новомосковському відділі поліції на підставі повістки про виклик.

Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що ОСОБА_1 18 січня 2016 року в робочому кабінеті на вимогу ОСОБА_2 повідомив, що 16 січня 2016 року після обіду він перебував в міліції у зв'язку з його викликом повісткою.

Оцінюючи в сукупності пояснення позивача, представника відповідача та показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, суд критично ставиться до пояснень представника відповідача та показань свідка ОСОБА_2 про те, що відповідач та ОСОБА_2 про наявність повістки про виклик позивача до Новомосковського ВП на 16 січня 2016 року дізналися лише з позовної заяви.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" із наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад у зв'язку з поміщенням в медвитверезник, самовільне використання, без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів і т.і.).

У такому розумінні, згідно роз'яснень Верховного Суду України, поважними причинами слід розуміти такі причини, що виключають вину працівника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач був відсутній на роботі 16 січня 2016 року з 12 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв. з поважних причин, які були відомі відповідачеві до моменту винесення спірного наказу.

Крім того, вирішуючи питання щодо додержання відповідачем вимог ст. 149 КЗпП України, суд звертає увагу на наступне.

Оскільки важливим моментом є встановлення причин відсутності працівника на роботі, зясування таких причин повинно відбуватися шляхом витребування письмового пояснення від працівника відповідно до пункту 1 статті 149 КЗпП України. У разі відмови працівника в усній формі надати такі письмові пояснення, таку вимогу до працівника про надання письмових пояснень слід оформляти у письмовій формі із встановленням строку, достатнього для підготовки відповідних пояснень, та вручати працівнику під розписку або з отриманням відповідних доказів її відправлення (квитанції та опису поштового відправлення, повідомлення про вручення тощо). Якщо працівник відмовляється дати пояснення з приводу вчиненого проступку, про це складається відповідний акт.

Без отримання письмових пояснень від працівника або складання акту про відмову надати такі пояснення накладати на працівника дисциплінарні стягнення відповідно до статті 149 КЗпП України неправомірно.

Таким чином, відповідачем не дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, визначений ст. 149 КЗпП України.

З урахуванням викладеного, суд, встановивши порушення права позивача на працю, згідно ст. 11 КАС України знаходить за необхідне для повного захисту таких прав вийти за межі позовних вимог та визнати оскаржуваний наказ відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України протиправним, що має тягти його скасування.

Таким чином, наказ в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 20 січня 2016 року № 4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 винесений з порушенням вимог ст. 2 КАС України про обґрунтованість прийняття рішення субєктом владних повноважень, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У п. 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Під час судового розгляду позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди, не надав доказів на підтвердження моральної шкоди, належним чином не обґрунтував визначений ним розмір моральної шкоди. Крім того, на вимогу роботодавця письмових пояснень щодо відсутності на роботі не надав, заздалегідь про поважність причин відсутності на роботі не попередив, на підтвердження поважності причин відсутності на роботі повістку про виклик до Новомосковського відділу поліції керівництву не надав, що потягло винесення оскаржуваного наказу.

За вказаних обставин, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 69, 71, 94, 158-159, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 20 січня 2016 року № 4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з наступного за днем її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.Є. Майна