Справа № 803/358/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Справа № 803/358/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача Макари О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЯКСИ І К» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міського управління юстиції Волинської області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «АЯКСИ І К» (далі - ТзОВ «АЯКСИ І К») звернулося в суд з позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міського управління юстиції Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09.11.2015 року та зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення - офіс, що розташований за адресою: Волинська обл. м. Луцьк, АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача подала клопотання про уточнення позовних вимог в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міського управління юстиції Волинської області про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09.11.2015 року та зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міської ради повторно розглянути заяву ТзОВ «АЯКСИ І К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03 листопада 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2015 року ТзОВ «АЯКСИ І К» з метою державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (офіс) звернулося до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та переліком всіх передбачених законодавством документів, до якої було додано оригінали та копії документів: договір купівлі-продажу нерухомості №191/2 від 05.06.1998 року; реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 17.08.1998 року; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; довідку про присвоєння поштової адреси.

09.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Пирогою В. С. за результатом розгляду вказаної заяви, прийнято рішення №25959917 про відмову у державній реєстрації права власності на вказане майно, з посиланням, що договір купівлі-продажу №191/2 від 05.06.1998 року підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, так як при прийнятті рішення державний реєстратор діяв всупереч вимог чинного законодавства, а біржовий договір купівлі-продажу №191/2 не визнаний нечинним та не скасований у встановленому Законом порядку, а відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міського управління юстиції Волинської області про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09.11.2015 року та зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міської ради розглянути заяву ТзОВ «АЯКСИ І К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03 листопада 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. При цьому уточнила, що при подачі заяви про уточнення позовних вимог, в другій позовній вимозі про зобов'язання повторно розглянути заяву ТзОВ «АЯКСИ І К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03 листопада 2015 року, слово «повторно» є зайвим. Зазначила, що біржовий договір купівлі-продажу №191/2 не визнаний нечинним та не скасований у встановленому Законом порядку.

Представник відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міської ради в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнений адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що 05.06.1998 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ТзОВ «АЯКСИ І К» укладено договір продажу майна №191/2, згідно якого, останній купує майно: квартиру АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу посвідчений Волинською міжрегіональною біржею.

На підставі вказаного договору Волинським обласним БТІ 17.08.1998 року видано Реєстраційне посвідчення на об'єкт нерухомого майна, який належить юридичній особі.

У зв'язку з проведеною реконструкцією квартири під офіс по АДРЕСА_1 Інспекцією ДАБК у Волинській області 21.10.2014 року зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та на підставі якої підприємцем ОСОБА_7 30.10.2014 року виготовлено технічний паспорт на офіс АДРЕСА_1.

З довідки Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради №915-396 від 13.10.2015 року вбачається, що офіс, загальною площею 51,0 кв.м. має адресу АДРЕСА_1 (офіс вбудовано в багатоквартирний житловий будинок).

Листом КП «Волинське обласне БТІ» №1671 від 25.11.2015 року підтверджено, що 17.08.1998 року за ТзОВ «АЯКСИ І К» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №191/2, зареєстрованого у «Волинській міжрегіональній біржі» 05.06.1998 за р.№251.

Згідно пункту 1.5 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Держбуду України від 09 червня 1998 року №121 (яка втратила чинність, але регулювала порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна до лютого 2002 року), державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації (в даному випадку Волинське обласне БТІ).

Додатком 1 до вищевказаної Інструкції передбачено, що біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна є одним із правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за №1952-IV в редакції, чинній на момент звернення із заявою про реєстрацію (далі - Закон).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться у наступному порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за №868 (далі - Порядок) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно пп. 16, п. 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Таким чином, підставою для прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності є подання документів, які підтверджують виникнення, перехід або припинення такого права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, із заявою та необхідними документами, щодо реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (офіс) за адресою м. Луцьк АДРЕСА_1, у відповідності до пунктів 16, 37 Порядку, до якої було додано оригінали та копії документів: договір купівлі-продажу нерухомості №191/2 від 05.06.1998 року; реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 17.08.1998 року; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; довідку про присвоєння поштової адреси.

Проте, 09.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Пирогою В. С. за результатом розгляду вказаної заяви, прийнято рішення №25959917 про відмову у державній реєстрації права власності на вказане майно, оскільки державним реєстратором встановлено, що договір купівлі-продажу №191/2 від 05.06.1998 року підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Дану відмову суд вважає неправомірною з наступних підстав.

З оглянутої в судовому засіданні копії облікової справи про відмову в здійсненні державної реєстрації стосовно офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом ТзОВ «АЯКСИ І К» на 23 аркушах, яка надійшла з Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцької міського управління юстиції Волинської області, вбачається, що позивачем відповідно до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень подано вичерпний перелік документів до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які є підставою для реєстрації.

На момент укладення договору продажу майна підприємства діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року за №1540-VI (далі - ЦК УРСР), із змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст. 42 та ст. 47 ЦК УРСР угоди могли укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Нотаріальне посвідчення угод було обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Таким чином, нотаріальне посвідчення договору та/або його обов'язкова державна реєстрація не були передбачені ЦК УРСР, що був чинним на момент укладення договору, а тому, з моменту підписання договору купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_1, який посвідчений Волинською міжрегіональною біржею, ТзОВ «АЯКСИ І К» правомірно виникло право власності на неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно з п. 28 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Враховуючи те, що ст. 24 Закону містить вичерпний перелік підстав для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, то відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Крім того, як зазначалось вище, біржовий договір купівлі-продажу №191/2 не визнаний нечинним та не скасований у встановленому Законом порядку, а відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, відповідач безпідставно відмовив позивачеві в державній реєстрації його прав, які виникли на підставі чинного біржового договору купівлі-продажу.

Проаналізувавши наведене, суд вважає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Пироги Вікторії Сергіївни про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09 листопада 2015 року є протиправним, оскільки нотаріальне посвідчення біржового договору купівлі-продажу №191/2 та/або його обов'язкова державна реєстрація не були передбачені ЦК УРСР, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується відновлення порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» та наказу Міністерства юстиції України від 30 січня 2015 року № 115/5 «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України», поряд з іншим, було ліквідовано Державну реєстраційну службу, затверджено Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та внесено відповідні зміни до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Згідно внесених наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 року № 115/5 змін, абзац 3 пункту 1 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, в якому зазначалось, що у складі управлінь юстиції діють реєстраційні служби, які є структурними підрозділами управлінь юстиції, виключено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року №834-VIII встановлено, що органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 23.12.2015 року Луцькою міською радою було прийнято рішення №2/12 «Про затвердження Положення про відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, розпорядженням КМ України від 24.02.2016 року №124-р припинено надання органом державної реєстрації адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - Луцьким міським управлінням юстиції Волинської області.

З листа відповідача - Луцького міського управління юстиції у Волинській області №47/02-1.3 від 15.04.2016 року вбачається, що з 2 березня 2016 року припинено надання послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що повноважним органом у сфері державної реєстрації прав на даний час являється відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати даний відділ Луцької міської ради розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЯКСИ І К» у встановленому законодавством порядку при поданні позивачем таких документів до даного відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Пироги Вікторії Сергіївни про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09 листопада 2015 року та зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЯКСИ І К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03 листопада 2015 року.

.Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки представник позивача в судовому засіданні відмовилася від стягнення сплаченого судового збору, тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Пироги Вікторії Сергіївни про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09 листопада 2015 року.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЯКСИ І К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03 листопада 2015 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 01 травня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич