Справа № 640/2903/16-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 р.Справа № 640/2903/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016р. по справі № 640/2903/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектор ПП роти №2, батальйону № 2 УПП у м. Харкові, лейтенант поліції Топоренко Іван Анатолійович

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ПП роти №2, батальйону № 2 УПП у м. Харкові, лейтенанта поліції Топоренко Івана Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 084633 і закриття справи за відсутністю складу такого правопорушення.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачем надано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 21.04.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в суді першої інстанції, та підтверджено судом апеляційної інстанції, відносно позивача 20.02.2016 року була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що 20.02.2016 року о 12.20 год. в м. Харкові по вул. Наталії Ужвій, 96-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (е) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено неправомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.15.9 (е) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи. Ці дані встановлюються, зокрема: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В даному випадку факт невиконання позивачем вимог п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху України і відповідно вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведено належними та допустимими доказами, а саме: не запереченням позивачем факту здійснення зупинки на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.02.2016 року.

Доводи позивача в апеляційній скарзі відносно того, що відповідач не надав до суду жодних доказів, що автомобіль стояв ближче 30 метрів від посадкового майданчику не приймаються до уваги суду, так як позивач визнав факт зупинки на посадковому майданчику, що в свою чергу є доказом зупинки ближче 30 метрів від посадкового майданчика.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем було порушено приписи п.15.9 (е) Правил дорожнього руху України.

Також, позивач в апеляційній скарзі не погоджується з твердженням суду першої інстанції, що оскільки позивач свою вину визнав у повному обсязі та не оскаржив своє правопорушення, тому відповідно до ст. 258 КУпАП протокол відносно позивача не складався.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Як це передбачено ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається

Як встановлено колегією суддів, у Постанові у справі про адміністративне правопорушення від 20.02.2016р. позивачем зазначено: «зі статтею 63 Конституції України ознайомлений», жодних заперечень проти постанови не вказано, що дає підстави дійти висновку, що позивач не заперечував щодо допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на нього накладається в момент складення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому відповідачем у справі як уповноваженій посадовій особі, не було складено протоколу про адміністративне правопорушення виходячи з вимог ст. 258 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачем не було надано суду докази, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Обставини, викладені в апеляційний скарзі до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують обставини на яких ґрунтується рішення суду першої інстанції та не ставлять під сумнів правомірність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016р. по справі № 640/2903/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.04.2016 р.