Справа № 805/554/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 р. Справа №805/554/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14год.15хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

при секретарі Кудрі В.Г.,

за участю:

за участю:

представник позивача Чуйко М.Г.,

представника відповідача Пожидаєвої О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет"

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015р №, №,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" (далі - Позивач або Підприємство) звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Відповідач або Податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015р №, №/а.с.4-11/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі виявлених порушень податкового законодавства відображених в акті камеральної перевірки від 26 червня 2015 року №418/05-15-15-03-35214031 ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 липня 2015 року №, №, про застосування до ТОВ "Промбудмаркет" штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності. Вважає прийняті податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню оскільки штрафні санкції та/або пеня за несвоєчасність сплати орендної плати в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників податків не застосовуються.

Просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області 15 липня 2015 року №, №/а.с.4-11/.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що відповідно до ч.2 ст.1 Закону України №1669, територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014. Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року №1053-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Дію цього Розпорядження зупинено згідно з Розпорядженням КМУ від 05.11.2014р №1079-р. Тобто станом на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція був не визначений, що підтверджує правомірність прийняття 15 липня 2015 року податкових повідомлень-рішень/а.с.50-53/. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 87515, м. Маріуполь, пр-т. Леніна, буд.5/7. перебуває на обліку як платник податків у Жовтневій об'єднаній державній податковій інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області/а.с.12-14/. Перебуває на податковому обліку в якості платника окремих видів податків у ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

11 вересня 2008 року укладено Договір №789 Краматорською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" про приймання в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення з кадастровим №:00:005:0073 площею 2,79793га, яка знаходиться за адресою м. Краматорськ, вул. Об'їзна, 1, строк дії договору 10 років (з 14.05.2008 р.- дата рішення Краматорської міської ради)/а.с.63-64/.

11 вересня 2008 року підписано акт прийому-передачі в оренду земельної ділянки за зазначеною в договорі адресою /а.с.65/.

13 лютого 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" подано до податкового органу податкову декларацію з орендної плати за землю , якою визначено податкові зобов'язання на 2014 рік/а.с.111-113/.

17 лютого 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" подано до податкового органу декларацію з орендної плати за землю, якою визначено податкові зобов'язання на 2015 рік/а.с.108-110/.

Протягом 2014-2015рр позивачем було сплачено самостійно визначені податкові зобов'язання за вищевказаними податковими деклараціями, що підтверджується відповідними банківськими виписками та платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи /а.с.81-107/.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю(земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № від 18.02.2014 та податкової декларації з плати за землю(земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 17.02.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет", за наслідками якої складено акт від 22 червня 2015 року №418/05-15-15-03-35214031.

Актом ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 22 червня 2015 року №418/05-15-15-03-35214031 встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" вимог статті 126 ПК України, а саме правил сплати (перерахування) орендної плати за травень-грудень 2014 року, січень-квітень 2015 року /а.с.17-21/.

З урахуванням висновків акту камеральної перевірки, Податковим органом 15 липня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб у сумі 3 721,45грн./а.с.22/;

- №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб у сумі 17193,50грн./а.с.23/.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не погоджується із зазначеними висновками податкового органу, що послугували підставами для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-V1 зі змінами та доповненнями, контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства з питань сплати єдиного внеску , контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з п.п.14.1.72. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно зі п.15.1. ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до статті 269. Платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно зі статтею 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податковий кодекс України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем протягом 2014-2015рр було сплачено самостійно визначені податкові зобов'язання за податковими деклараціями № від 18.02.2014 та № від 17.02.2015 із порушенням строків сплати, визначених Податковим кодексом України.

Між сторонами немає розбіжностей щодо необхідності сплати зобов'язань, предметом даного адміністративного спору є прийняті податкові повідомлення-рішення про застосовання штрафних санкцій за несвоєчасну сплату визначених самостійно зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб, а саме за земельну ділянку,що розташована у м. Краматорську.

З цього питання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ.

Абзацом 1 статті 2 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України " від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст.ст.6-7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»…під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 1015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» до зазначених населених пунктів належить м. Краматорськ та м. Маріуполь.

Відповідно до приписів частини 2 статті 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Зокрема загальновідомим є факт того,що з березня 2014 року на території Донецької області розпочалось проведення антитерористичної операції, а саме що протягом квітня-липня 2014 року у м. Краматорську Донецької області, на території якої проводив свою господарську діяльність позивач, здійснювалась активна фаза антитерористичної операції.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист начальника штабу - керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 19.01.2015 року № 377 щодо знаходження м. Краматорська в межах зони проведення Антитерористичної операції, в межах компетенції надано відповідь ,що відповідно до наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції на термін її проведення» визнані такими райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 р.

Як зазначалося вище, відповідач по справі зареєстрований у м. Краматорську Донецькій області, а також здійснює господарську діяльність на території м. Краматорська та м. Маріуполя Донецької області. Зазначений факт підтвердив також у судовому засіданні і представник відповідача.

Тобто, з наведеного можна зробити висновок, що саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання, не в повному обсязі платниками земельного податку, обов'язків, передбачених Податковим Кодексом України.

Аналогічної думки дотримується і Вищій адміністративний суд України по адміністративній справі К/800/19383/15.

Відповідно до ст.10 Закону України № 1669-VІІ єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України .

Відповідно до ст. 11 Закону України № 1669-VІІ, внесені відповідні зміни до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», зокрема даний закон доповнено ст. 14-1, згідно якої форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідачем до матеріалів справи надано лист Донецької Торгово-промислової палати від 15.02.2016р. №137/12.1-21-03, що відповідно до інформації отримуваної на постійній основі від Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо контрольованості територій силами АТО, станом на поточну дату заходи з проведення АТО тривають. Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також зазначено,що ст.ст. 6-7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 від 02.09.2014 р. не містять умов наявності форс-мажорних обставин або обставин непереборної сили у якості підстав для такого звільнення/а.с.37-39, 137-139/.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на позивача розповсюджується дія Закону України № 1669-VІІ, в тому числі положення статті 7 даного закону.

Отже, враховуючи, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасовано орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, то не виникає і відповідальності за її несплату,несвоєчасну сплату у вигляді штрафних санкцій або пені.

25.02.2015 р. позивач звернувся на адресу відповідача з листом щодо наявності законних підстав звільнення його від сплати за землю та просив звільнити підприємство від уплати оренди за травень 2014 р. (ар.с. 73).

27.02.2015 р. за вих.№ 4128/10/05-15-15-03-013-2 ДПІ у м. Краматорську надало відповідь позивачу, відповідно до якої зазначили та роз'яснили порядок надання розстрочення або відстрочення суми орендної плати. (ар.с.72-73)

15.02.2016 р. за вих.№ 71 позивач звернувся на адресу відповідача з листом щодо наявності законних підстав звільнення його від сплати за землю. (ар.с. 35-36).

Суд, звертає увагу на те, що Податковий кодекс України передбачає можливість встановлення податкової пільги.

Згідно з п. 30.1. ст.30 Кодексу , податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до п.30.2. ст.30 Кодексу, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пунктом 30.9. ст.30 Кодексу передбачено, що податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов'язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Податкові пільги , порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства про захист економічної конкуренції виключно Податковим кодексом України, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до Податкового кодексу України, тобто є чітка норма Податкового кодексу України, якою передбачені права та обов'язки контролюючого органу.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до розділу 2 Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235, обставинами, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника є обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є, зокрема, висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Статтею 14-1 Закону України № 1669-VІІ Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Крім того, суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 101 Податкового кодексу України та наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», передбачено списання безнадійного податкового боргу. Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється: в тому числі податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).Документом-підставою для прийняття керівником (заступником керівника) контролюючого органу рішення про списання безнадійного боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), є відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до статті 101 Податкового кодексу України.

Отже, діючим законодавством на дату спірних правовідносин існує дві норми права для звільнення платника податків від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань у випадку настання обставин непереборної сили: загальна норма - Податковий кодекс України та спеціальна норма - Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.94 КАС України суд присуджує Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" судові витрати у розмірі 1 378(одна тисяча триста сімдесят вісім гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015р №, № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 15 липня 2015 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб у сумі 3 721,45грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 15 липня 2015 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб у сумі 17193,50грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмаркет" судові витрати у сумі 1 378(одна тисяча триста сімдесят вісім гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 21 квітня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26 квітня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.