Справа № 2а/0470/8092/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Київ К/800/44276/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Юрченко В.П.,

Голубєвої Г.К.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2013 року у справі № 2а/0470/8092/12 за адміністративним позовом Приватного підприємства „Сунатко" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року приватне підприємство „Сунатко" звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій ДПІ щодо неприйняття податкового звіту, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року; зобов'язання ДПІ прийняти уточнюючий розрахунок.

Зазначило, що ДПІ протиправно не визнала уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку па додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року.

16 жовтня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яку залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2013 року, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позов, суди зазначили, що податковим органом у порушення вимог ст. 48 Податкового кодексу України не був прийнятий уточнюючий розрахунок позивача з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись па порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 02.07.2012 Підприємством направило ДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів.

Податковий орган відмовив Підприємству у визнанні уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року, посилаючись на порушення Підприємством оформлення податкової звітності відповідно до вимог ст. 48 Податкового кодексу України, оскільки печатка Підприємства 07.06.2012 була вилучена.

ДПІ зазначила, що оскільки печатка позивача вилучена 07.06.2012 старшим слідчим прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області, є підстави вважати, що вищезазначені податкові декларації, оформлені з порушеннями норм ПК України.

Відповідачем було запропоновано позивачу надати належні докази того, що печатка підприємства на момент оформлення та подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року знаходилась у підприємстві.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 48.1, п. 48.2, п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Пунктами 49.8, 49.10 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що прийнятні податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Суди обґрунтовано зазначили, що наданий Підприємством уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012 року відповідає вимогам статті 48 Податкового кодексу України, оскільки має всі необхідні реквізити, уточнюючий розрахунок підписаний директором та засвідчений печаткою платника податків.

Також, висновки податкового органу, що відтиск печатки не міг бути проставлений на зазначених документах податкової звітності, оскільки печатка була вилучена, не відповідає вимогам статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем не надано належних доказів невідповідності відтиску печатки позивача на документах податкової звітності оригіналу печатки, яка належить позивачу.

Таким чином, посилання податкового органу на порушення Підприємством при складанні документів податкової звітності вимог статті 48 Податкового кодексу України неправомірне.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не має.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Юрченко В.П.

Голубєва Г.К.