Справа № 826/6509/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

26 квітня 2016 року м. Київ № 826/6509/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., розглянувши клопотання про забезпечення позову по справі

за позовом Асоціації готельних об'єднань та готелів міст України
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправним та скасування наказу від 19.02.2016 № 267
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, від 19.02.2016, № 267 "Про утворення комісії із встановлення категорій готелям та іншим об'єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання)".

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/6509/16 та призначено до судового розгляду.

При цьому, позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Клопотання мотивовано тим, що Мінекономрозвитку через підпорядковані підприємства стандартизації, метрології та сертифікації по всій території України примушує готелі (членів Асоціації) подавати заяви про проходження процедури категоритизації, незважаючи на те, що наказ від 19.02.2016 року № 267 "Про утворення комісії із встановлення категорій готелям та іншим об'єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання)" до цього часу не опублікований в жодному офіційному друкованому виданні (Офіційний вісник України) та таким чином не доведений у письмовому вигляді до суб'єктів спірних правовідносин.

Позивач також вказує, що готелі змушені витрачати значні матеріальні кошти на проходження процедури категоризації готелів на підставі оскаржуваного наказу з метою отримання категорії, однак, у разі його скасування унеможливлюється робота комісії у правовий спосіб, а всі ухвалені комісією рішення не будуть мати юридичної сили. До того ж, відсутні механізми повернення коштів готелям, які будуть сплачені для отримання відповідної категорії готелю під час розгляду справи судом по суті.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Тобто, прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ від 19.02.2016 року № 267 прийнято Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до статті 14 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 N 459, та пункту 5 Порядку встановлення категорій готелям та іншим об'єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 N 803

Оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень наказано:

- утворити комісію із встановлення категорій готелям та іншим об'єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), у складі згідно з додатком;

- затвердити Положення про комісію із встановлення категорій готелям та іншим об'єктам, що призначаються для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), що додається.

За свою правовою природою, оскаржуваний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.02.2016 року № 267 є ненормативним актом індивідуальної дії, а тому не створює прав та обов'язків для позивача.

Судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що забезпечуючи позов предметом якого є визнання протиправним та скасування рішення (наказу) фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також суд зазначає, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи.

Крім того, з аналізу положень ст. 117 та ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що метою застосування правового інституту забезпечення позову є повноцінний та ґрунтовний захист інтересів позивача ще до вирішення спірного питання по суті та якщо існує вірогідність нанесенню інтересам позивача невиправної шкоди.

Позивачем не наведено суду доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, що ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є очевидними.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд не має права втручатися в дискреційні повноваження відповідача. Зупинення дії оскаржуваного наказу створить перешкоди в діяльності суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, необґрунтованими є також посилання позивача про неможливість захисту прав та інтересів останнього без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки у разі задоволення позову позивач не позбавлений права на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень і таке право гарантоване статтею 56 Конституції України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 117, ст. 165, 188 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Асоціації готельних об'єднань та готелів міст України у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій