Справа № 804/6638/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 р. Справа № 804/6638/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Пасічнику Т.В.
за участю представників:
позивача Бруснік Т.Г.
відповідача Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» зареєстроване 17.01.1997 року Виконавчим комітетом Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області та знаходиться на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основними видами економічної діяльності позивача є, зокрема, добування залізних руд, оптова торгівля, будівництво будівель, користування надрами, тощо.
На підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 24.10.2014 року №596 податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з питання дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з ПДВ по здійсненим фінансово-господарським операціям з наступними підприємствами-постачальниками: ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Еко тест», ТОВ «Шляхпостач КР», ТОВ «Реммаркбуд», ТОВ «Приват-Транс Сервіс», ТОВ «Медпром», ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп», ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології», ПП «Промімпекс», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «Техно-Бізнес».
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено акт №45/28-01-51-03/00190977 від 26.11.2014 року, яким зафіксовано порушення ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ст.22, п.44.1, п.44.6, ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню у розмірі 9 188 234,73 грн.; п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 4 266 177,66 грн. та завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 4 922 057,07 грн.
Не погодившись з висновками акту перевірки позивач подав до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби заперечення, в яких просив скасувати акт невиїзної позапланової податкової перевірки від 26.11.2014 року №45/28-01-51-03/00190977.
Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач подав скаргу до податкового органу,в якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення.
27.02.2015 року податковий орган за результатами розгляду первинної скарги прийняв рішення №4475/10/25-10-10-4-33, яким залишив без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.
18.03.2015 року ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» подало до ДФС України скаргу, в якій просило скасувати податкові повідомлення-рішення.
12.05.2015 року податковий орган за результатами розгляду скарги прийняв рішення №9961/6/99-99-10-01-04-25, яким залишив без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.
Правомірність податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 200 Податкового кодексу України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до пункту 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (пункт 200.2). При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3).
Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У відповідності до п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, податковий орган визначив нереальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Еко тест», ТОВ «Шляхпостач КР», ТОВ «Реммаркбуд» , ТОВ «Приват-Транс Сервіс», ТОВ «Медпром», ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп», ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології», ПП «Промімпекс», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «Техно-Бізнес» з огляду на дефектність первинних документів.
Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки не підтверджено факт реального вчинення господарських операцій ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Еко тест», ТОВ «Шляхпостач КР», ТОВ «Реммаркбуд» , ТОВ «Приват-Транс Сервіс», ТОВ «Медпром», ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп», ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології», ПП «Промімпекс», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «Техно-Бізнес» з позивачем, останній не мав права на віднесення сум податку на додану вартість по зазначеним операціям до складу податкового кредиту.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 14.08.2013 року позивачем ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) було укладено договір з ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології»(Підрядник) за №1303-05-10.
Відповідно зазначеного договору Підрядник зобов'язується провести певні роботи по демонтажу не експлуатованого комплексу будівель та споруд Замовника.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано додатки до договору, акти приймання виконаних робіт, рахунки на оплату, талони на передачу будівельних відходів, акти приймання-передачі лому чорних металів, лист щодо нормативів переведення кубічного метра в тоннаж, протокол погодження вартості робіт та податкові накладні на загальну суму 1 677 218,82 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 279 536,47 грн.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Еко-Тест» (Постачальник), які відбувалися на підставі договору від 19.12.2011 року №2983-08-01, договору від 11.10.2012 року №2344-08-01 та договірного листа від 09.09.2011 року №2297-15-04.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано специфікації до договорів, акти приймання-передачі, видаткові накладні, рахунки на оплату, прибуткові ордери, паспорти тестерів руди та податкові накладні.
Судом встановлено, що 12.02.2012 року позивачем ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) було укладено договір з ТОВ «Медпром» (Підрядник) за №208-52-04.
Відповідно зазначеного договору Підрядник зобов'язується виконати роботи по капітальному ремонту думпкарів.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано додаткові угоди до договору, дефектна відомість, калькуляція на виконання капітальному ремонту, розшифровки матеріальних витрат, розрахунки сум зворотних відходів, акти приймання-передачі на капітальний ремонт думпкарів, акти виконаних робіт, акти приймання після капітального ремонту, акти про результати післяремонтного контролю.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Політон ЛТД» (Постачальник), які відбувалися на підставі договірних листів від 04.10.2011 року №ДП2459-08-01 та від 06.10.2011 року №ДП2489-08-01.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано листи-підтвердження, видаткові накладні, прибуткові ордери, рахунки на оплату та податкові накладні.
Судом встановлена наявність господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Приват-транс-сервіс» на підставі договору поставки від 26.04.2010 року №1230-08-01.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, витяги з журналу довіреностей.
Судом встановлена наявність господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Виробнича компанія «Пром Груп» на підставі договору від 17.12.2013 року №2030-09-01, відповідно до умов якого ТОВ «Виробнича компанія «Пром Груп» зобов'язується передати, а ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» прийняти та оплатити обладнання на умовах зазначених у договорі та специфікаціях.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, витяги з журналу довіреностей.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Промімпекс» (Постачальник), які відбувалися на підставі договору №533-09-01 від 17.02.2010 року.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано специфікації, прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Реммаркбуд» (Підрядник), які відбувалися на підставі договору №2055-09-10 від 20.12.2013 року.
Відповідно до умов договору Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати у порядку та на умовах даного Договору певні роботи. Об'єм, перелік робіт, кількість, ціна та інші умови зазначаються у дефектній відомості.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано додаткові угоди, дефектні відомості, акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3, рахунки та податкові накладні.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Криворіжспецремтранс» (Підрядник), які відбувалися на підставі договорів №946-52-10 від 01.04.2011 року та №3428-52-04.
Відповідно до умов договорів Підрядник зобов'язується виконувати своїми силами роботи по проведенню ремонту, технічного обслуговування та поточних ремонтів вагонів та тепловозів Замовника.
На виконання умов договорів як до перевірки, так і до суду було надано регламент взаємовідносин структурних підрозділів ПАТ «ЦГЗК» та ТОВ «Криворіжспецремтранс», акти виконаних робіт, рахунки на оплату, акти приймання-передачі вагонів в ремонт, акти приймання-передачі вагонів з ремонту, акти технічного стану тепловозів, акти приймання-передачі давальницької сировини, запасних частин та комплектуючих, акти приймання-передачі лому та матеріалів б/у, прибуткові ордери та податкові накладні.
Судом встановлено, що 04.04.2013 року позивачем ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) було укладено договір з ТОВ «Техно-Бізнес» (Підрядник) за №483-52-10.
Відповідно до умов договору Підрядник зобов'язується виконати у відповідності з Правилами капітального ремонту тепловозів роботи по капітальному ремонту в об'ємі КР-2.
На виконання умов договору як до перевірки, так і до суду було надано калькуляцію на капітальний ремонт тепловоза, калькуляції вартості додаткових витрат, акти виконання робіт по капітальному ремонту тепловозів, акти здачі на капітальний ремонт тепловозів, акти приймання тепловозів після проведення капітального ремонту, акти приймання тепловозів, які надійшли в ремонт, залізно-дорожні накладні.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Покупець) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» (Постачальник), які відбувалися на підставі договорів №2625-71 від 07.12.2012 року та №П/13-292/2691 від 26.12.2013 року.
Відповідно до умов договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти від Постачальника та оплатити природний газ.
На виконання умов договорів як до перевірки, так і до суду було надано акти прийому-передачі газу, паспорти фізико-хімічних параметрів природного газу.
Судом встановлено, що ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (Замовник) мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Шляхпостач КР» (Підрядник), які відбувалися на підставі договорів 2296-52-10 від 01.10.2009 року, №3426-52-04 від 31.12.2010 року, №3427-52-04 від 31.12.2010 року та №2098-04-10 від 30.12.2013 року.
На виконання умов договорів як до перевірки, так і до суду було надано регламенти взаємовідносин структурних підрозділів ПАТ «ЦГЗК» та ТОВ «Шляхпостач КР», акти на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин, акти на оприбуткування товарно-матеріальних цінностей, отриманих при розробці (демонтажу) деталей вузлів, агрегатів під час ремонту, акти на використані при ремонті матеріали, довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), форми КБ-2в, рахунки та податкові накладні.
В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними вказаних договорів, укладених позивачем з вищезазначеними контрагентами. Факт укладення цих договорів та їх виконання сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договорів.
Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
За отримані від контрагентів товари та послуги ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» проведено розрахунки в повному обсязі.
Отримані товари та роботи (послуги) було використано позивачем у власній господарській діяльності.
Окрім того, в процесі розгляду справи cудом було встановлено, що на час здійснення господарських операцій всі зазначені контрагенти були зареєстровані як платники ПДВ та мали право видавати податкові накладні.
Отже, враховуючи, що первинні бухгалтерські документи на продаж товарів та надання робіт/послуг від контрагентів, виписані особами, які на час їх видання не втратили статус платника податку на додану вартість, суд погоджується з позицією позивача щодо правомірності включення до складу податкового кредиту відповідних сум за такими господарськими операціями.
Як вбачається з акту перевірки, додатковою підставою для визнання нереальними господарських операцій, здійснених ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з контрагентами, є відсутність товарно-транспортних накладних на постачання товару.
Однак, згідно з пп. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних не свідчить про відсутність фактичної поставки товарів за цими операціями.
Щодо твердження податкового органу про недоліки в рахунках на сплату за отримані товари (роботи, послуги), суд зазначає, що рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується жодна господарська операція, він є виключно пропозицією оплати за товар (роботи, послуги).
Крім того слід зазначити, що у разі підтвердження дійсного виконання вiдповiдних господарських операцій певні недоліки первинних документів є свідченням недобросовiсностi постачальника та не можуть слугувати підставою для притягнення платника податку-покупця до вiдповiдальностi.
Щодо відсутності в актах виконаних робіт витрат на відрядження, які включають вартість проїзду, проживання і добові, суд зазначає, що акти виконаних робіт повинні містити відомості щодо господарської операції на підтвердження якої вони були складені. Відомості про витрати на відрядження працівників контрагента не можуть підтверджувати факти виконаних робіт, вони підтверджують виключно факти відрядження працівників.
Щодо посилань податкового органу на відсутність сертифікатів якості на товарно-матеріальні цінності, що передавались контрагентами за договорами поставки та договорами купівлі-продажу, суд зазначає, що отриманий товар обов'язковій сертифікації не підлягав.
Щодо факту відсутності інформації про проходження товарів, підрядників через контрольно-пропускні пункти, позивач пояснив, що пропускний режим на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» є, але на чітко визначених об'єктах. Позивач забезпечує доставку своїх працівників та працівників підрядних організацій власним автотранспортом - службовими автобусами, які пропускаються на територію без перешкод. Окрім того, позивач зазначив, що для того, щоб потрапити до цеху, локомотивного депо, на місце демонтажу споруд пропуск не потрібен, оскільки охоронних пунктів чи КПП на зазначених та аналогічних місцях немає.
Зокрема, на спростування таких тверджень податкового органу, позивачем були надані та в судовому засіданні були досліджені листи про надання дозволу працівникам входу-виходу на територію ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», надання дозволу на вивезення будівельного сміття, дозволу на вивіз металобрухту з відмітками про вивіз (із зазначенням автомобільного транспорту, який здійснює вивіз) та накладними вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення товарів), дозволу на ввіз-вивіз техніки та матеріалів які необхідні для здійснення робіт по демонтажу споруд з відмітками про вїзд-виїзд та зазначенням автомобільного транспорту, який його здійснював, гарантійний лист про здійснення вивозу будівельного сміття після демонтажу споруд, журнали реєстрації тимчасових перепусків на автотранспорт, журнали реєстрації тимчасових перепусків на територію комбінату, книги вїзду-виїзду автомобільного транспорту підрядників.
Посилання відповідача в акті перевірки як на підставу відсутності господарських операцій між позивачем та контрагентами на акти перевірок контрагентів та дані інформаційних систем не можуть вважатися безперечними доказами підтвердження нереальності спірних господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Нереальність господарських операцій має підтверджуватись належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватись на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише зафіксованими в актах перевірки (звірки) контрагентів порушеннями останніми вимог законодавства щодо ведення господарської діяльності чи вимог податкового законодавства.
Судом також не приймаються посилання відповідача на наявність розбіжностей в автоматизованій системі АІС «Податковий блок» податкових зобов'язань позивача та його контрагентів, оскільки останні зроблені податковим органом самостійно на підставі актів перевірок та звірок та не можуть свідчити про нереальність здійснених господарських операцій позивачем. Інформації щодо фактично задекларованих показників податкової звітності зазначеними контрагентами акт перевірки позивача не містить.
З огляду на встановлені обставини, які підтверджують рух активів в процесі здійснення господарських операцій, зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю позивача та досліджені докази, суд вважає, помилковим висновок податкового органу, щодо непідтвердженості реальності проведених господарських відносин між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та контрагентами.
З огляду на наведене, на переконання суду, господарські операції ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Еко тест», ТОВ «Шляхпостач КР», ТОВ «Реммаркбуд», ТОВ «Приват-Транс Сервіс», ТОВ «Медпром», ТОВ «Виробнича компанія «ПромГруп», ТОВ «ТБМ-Буд Будівельні технології», ПП «Промімпекс», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «Техно-Бізнес» є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами. Тобто, ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку зокрема при визначені об'єкту оподаткування податком на додану вартість.
Суд також відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.
Під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.
У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не подав.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.
Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 лютого 2016 року.

Суддя С.І. Озерянська