Справа № 826/24008/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 квітня 2016 року справа №826/24008/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання Департаменту культури міста Києва та Київської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. Департаменту культури міста Києва 2. Київської міської ради 3. Київської міської державної адміністрації
треті особи1. Голова комісії з припинення державного комунального ремонтно-виробничого підприємства "Київмонтажкультура" та державного комунального підприємства "Лавра" Рашковський Олег Анатолійович 2. Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві
проскасування рішення та розпорядження, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Департаменту культури міста Києва (далі по тексту - відповідач 1) та Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить: 1) скасувати рішення відповідача 2 від 08 листопада 2001 року №112/1546; 2) скасувати розпорядження відповідача 3 від 25 березня 2011 року №407; 3) зобов'язати відповідача 1 відшкодувати позивачу вартість автомобіля в сумі 200 000,00 грн.; 4) зобов'язати відповідача 1 відшкодувати позивачу моральні збитки за 15 років у сумі 540 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/24008/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Київську міську державну адміністрацію (далі по тексту - відповідач 3).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2016 року залучено до участі в адміністративній справі Голову комісії з припинення державного комунального ремонтно-виробничого підприємства "Київмонтажкультура" та державного комунального підприємства "Лавра" Рашковського Олега Анатолійовича та Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача 1 та відповідача 3 проти позову заперечив, відповідач 2 та треті особи своїх представників не направили, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача 1 відшкодувати позивачу вартість автомобіля в сумі 200 000,00 грн. та зобов'язання відповідача 1 відшкодувати позивачу моральні збитки за 15 років у сумі 540 000,00 грн.

Судом встановлено, що разом із запереченнями проти адміністративного позову відповідачами 1 та 2 заявлено клопотання про застосування до позовних вимог позивача щодо скасування рішення та розпорядження наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, а саме - залишення позову без розгляду.

Розглянувши у письмовому провадженні заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлює частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Із аналізу вказаних норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом вважається день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, зокрема, винесення спірних рішення та розпорядження.

У позовній заяві позивач зазначає, що в 2014 році він знайшов нежитлове приміщення у Деснянському районі, підготував статут Комунального підприємства "Лавра" в новій редакції для перереєстрації, однак реєстраційна служба Печерського району відмовила йому, спираючись на оскаржувані рішення відповідача 1 та розпорядження відповідача 3.

На обґрунтування своєї позиції позивач надав суду повідомлення Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17 серпня 2015 року, 29 вересня 2015 року та 27 листопада 2015 року.

Судом встановлено, що вищезазначене повідомлення Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17 серпня 2015 року мотивоване тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті реорганізації не відповідають вимогам частини другої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", подані не в повному обсязі та не зазначені та не підтверджені особистим підписом голови комісії з припинення або уповноваженою ним особою відомості, передбачені частиною другої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Повідомлення Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 29 вересня 2015 року та від 27 листопада 2015 року мотивовані тим, що документи, що подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, подані особою, що не має на це повноважень, документи подані не в повному обсязі та документи не відповідають вимогам частини другої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відповідно.

Посилання на оскаржувані рішення відповідача 1 та розпорядження відповідача 3 у вищезазначених повідомленнях від 17 серпня 2015 року, 29 вересня 2015 року та від 27 листопада 2015 року відсутні.

У запереченнях на позовну заяву відповідач 3 зазначає, що позивач дізнався про прийняття оскаржуваного рішення відповідача 1 "Про реорганізацію державного комунального ремонтно-виробничого підприємства "Київреммонтажкультура" та державного комунального підприємства "Лавра" від 08 листопада 2001 року №112/1546 в 2006 році з листа Головного управління комунальної власності міста Києва від 16 травня 2006 року №042/7/12-3328, про розпорядження відповідача 3 "Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 08 листопада 2001 року №112/1546" від 25 березня 2011 року №407 позивач дізнався у 2011 році з листа Київської міської державної адміністрації від 16 листопада 2011 року №005-2136.

Відповідно до листа від 16 травня 2006 року №042/7/12-3328 Головне управління комунальної власності міста Києва повідомило ОСОБА_1 про рішення відповідача 1 від 08 листопада 2001 року №112/1546 та про зміст вищезазначеного рішення відповідача 1.

Згідно листа від 16 листопада 2011 року №005-2136 Київська міська державна адміністрація повідомила позивача про існування розпорядження відповідача 3 від 25 березня 2011 року №407 та здійснення управлінням справами державного комунального підприємства "Лавра" відповідною комісією.

До суду не надано доказів направлення та отримання позивачем вищезазначених листів, проте позивачем не спростовано доводи, викладені відповідачем 2 у запереченні на адміністративний позов.

Окрім того, суд звертає увагу, що разом із позовною заявою позивачем подано до суду постанову слідчого слідчого відділення розслідування економічних злочинів СВ Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві про закриття кримінальної справи відносно особи та закриття в частині пред'явленого обвинувачення від 05 жовтня 2011 року, в якій зазначено, що рішення відповідача 1 від 08 листопада 2001 року №112/1546 та розпорядження відповідача 3 від 25 березня 2011 року №407 є сумлінними, оскільки перед прийняттям рішення відповідача 1 про організацію спочатку необхідно прийняти рішення про організацію підприємства "Лавра".

Таким чином, судом встановлено, що про оскаржувані рішення відповідача 1 та розпорядження відповідача 3 та їх зміст позивачеві відомо ще з 2011 року, оскільки вищезазначеною постановою від 05 жовтня 2011 року закрито кримінальну справу саме відносно ОСОБА_1

Докази, які спростовують вищезазначене позивачем до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи міститься рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року у справі №2/754/3896/14, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання особи директором, зобовязання не чинити перешкоди відновленню господарської діяльності, надання автомобіля залишено без задоволення.

Зі змісту вищезазначеного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року вбачається, що в матеріалах справи №2/754/3896/14 містилося рішення відповідача 1 від 08 листопада 2001 року №112/1546 та воно досліджувалося під час розгляду справи №2/754/3896/14 по суті, тобто про рішення відповідача 1 від 08 листопада 2001 року №112/1546 позивачеві достовірно відомо з 2014 року.

Докази, які спростовують вищезазначене, позивачем до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом позивачем до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що про оскаржувані рішення та розпорядження позивачеві відомо з 2011 року, а до суду позивач звернувся 23 жовтня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, а також те, що адміністративний позов ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду з позовною вимогою про скасування рішення відповідача 1 та розпорядження відповідача 3, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову в частині скасування рішення відповідача 2 від 08 листопада 2001 року №112/1546 та скасування розпорядження відповідача 3 від 25 березня 2011 року №407 без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Департаменту культури міста Києва та Київської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині скасування рішення Київської міської ради від 08 листопада 2001 року №112/1546 та скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25 березня 2011 року №407 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко