Справа № 804/15564/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2016 рокусправа № 804/15564/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - Кукуруза В.Ю. дов. від 29.01.16

відповідача: - Дерець Т.В., дов. від 07.09.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 р. у справі № 804/15564/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського"

до Дніпропетровської митниці

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015 Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- скасувати картку відмови Дніпропетровської митниці ДФС у прийнятті митної декларації №110010000/2015/20033 від 07.05.2015;

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці №110010000/2015/600347/1 від 07.05.2015 про коригування митної вартості товару.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством заявлено до митного оформлення товар та подано митну декларацію з усіма необхідними документами для підтвердження митної вартості товару за ціною договору, проте відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивачем зазначено, що митним органом прийняті необґрунтовані рішення про коригування митної вартості товарів, надані документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 р. у справі № 804/15564/15 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що при митному оформленні товару 07.05.2015 у наданих декларантом документах на підтвердження складових митної вартості були наявні розбіжності, які зазначені у рішенні про коригування митної вартості, що правомірно зумовило витребування у позивача додаткових документів на підтвердження такої вартості.

Не погодившись з постановою суду, ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 р. у справі № 804/15564/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що надані позивачем документи, повністю підтверджують заявлену митну вартість товару та пояснюють виявлені митним органом розбіжності.

Дніпропетровська митниця проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, наполягаючи на тому, що подані позивачем до митного органу документи містили розбіжності та не містили всіх даних, що підтверджують складові митної вартості, і додатково подані документи не підтверджували заявлену митну вартість, тому застосування резервного методу для визначення митної вартості товару є цілком обґрунтованим.

Представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції надані ґрунтовні пояснення щодо визначеної сторонами правової позиції по спірним питанням даної справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне:

29.04.2015 між ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компания», Москва, РФ (Продавець) укладений контракт № 15-0835-12 (далі - Контракт) на поставку залізорудного концентрату, руди залізної агломераційної (далі - Товар) виробництва ВАТ «Стойленский ГОК»; орієнтовна сума Контракту 3 000 000 000 руб. (а. с.29-32).

Тобто, відповідно до зазначеного контракту, ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" купує у постачальника - ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» Товар, виробником якого є ВАТ «Стойленский ГОК» (м.Старий Оскол, РФ).

Відповідно до п.п.1 п.1 Контракту Продавець зобов'язується передати Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються даним Контрактом, Додатками (Специфікаціями) і Додатковими угодами, що є невід'ємною частиною даного Контракту.

Згідно положень п.п.2.3, 2.4 п.2 Контракту якість Товару підтверджується сертифікатами якості, видними виробником; сертифікати якості видаються окремо за кожним маршрутом; в сертифікатах якості зазначається Виробник, дата відвантаження, вантажоодержувач, найменування Товару, відвантажена кількість, вміст заліза, вологи та кремнезему.

У п.п.2.6 п.2 Контракту зазначено, що походження Товару підтверджується сертифікатом походження форми СТ-1.

Відповідно до положень п.п.4.1, 4.2 п.4 Контракту поставка товару на адресу Покупця здійснюється залізничним транспортом; умови поставки визначаються в Специфікаціях (Додатках) у відповідності з умовами Інкотермс в редакції 2010 р., якщо інше не зазначено у Специфікаціях (Додатках).

Згідно п.3.4 п.3 Контракту узгодження ціни на місяць відвантаження в період дії даного Контракту здійснюється щомісячно шляхом підписання Сторонами відповідної Додаткової угоди.

У Додатку № 1 від 30.04.2015 до Контракту (а. с.33) визначено:

п.1 - Сторони домовились, якщо фактичний зміст Fе в товарі, що постачається, буде більше або менше базового вмісту Fе 66 %, базова ціна сировини збільшиться або зменшиться пропорційно фактичному вмісту Fе. Надбавка або знижка до базової ціни сировини складає 20,36 рублів РФ за 1 % Fе, частки пропорційно;

п.4 - умови поставки: СРТ - станція Дніпродзержинськ Придніпровська залізниця, Україна;

п.6 - Вантажовідправник - ВАТ «Стойленский ГОК» (м.Старий Оскол, РФ).

Також згідно даного Додатку № 1 ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» зобов'язалось поставити ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" залізорудний концентрат в кількості 37000 тон за ціною 1913,69 рублів РФ за тону (а. с.33).

Позивачем за митною декларацією № 110010000/2015/020748 від 07.05.2015 заявлено до митного оформлення залізорудний концентрат в кількості - 37000 тон за ціною 1913,69 рублів РФ за тону (а. с.19, 20), тобто митна вартість Товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:

- контракт № 15-0835-12 від 29.04.2015 (а. с.29-32);

- додаток № 1 від 30.04.2015 до Контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015 (а. с.33);

- рахунки фактури (інвойси) з додатками до них (а. с.34-48);

- залізничні накладні (а. с.48-67);

- рахунки-фактури б/н (а. с.69-75);

- сертифікати про походження товару форми СТ-1 (а. с.76-87);

- сертифікати якості (а. с.88-94);

- лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/1090 від 06.05.2015 (а. с.68);

- копія митної декларації країни відправлення № 10101100/300415/0000468 від 30.04.2015 (а. с.99).

За результатами здійсненого контролю відповідачем виявлено розбіжності в числових значеннях в документах, поданих для митного оформлення позивачем, в зв'язку з чим на підставі ч.4 ст.54 МК України у позивача витребувані додаткові документи.

З огляду на ненадання необхідних для підтвердження митної вартості документів, Дніпропетровською митницею 07.05.2015 винесено:

- рішення про коригування митної вартості товару № 110010000/2015/600347/1, яким митну вартість Товару визначено за резервним методом (на підставі наявних у митниці відомостей) у розмірі 2 945 рублів РФ за тону за резервним методом (а. с.24-26).

- картку відмови у прийнятті митної декларації № 110010000/2015/20033 (а. с.21-23).

Крім того, позивачем товар випущений у вільний обіг за МД від 07.05.2015 № 10010000/2015/020765 та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць (а. с.95-98).

Не погодившись з вищевказаними рішеннями та карткою відмови Дніпропетровської митниці, ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" не підлягає задоволенню з таких підстав:

З положень статті 55 МК України вбачається, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

За статтею 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Стаття 64 МК України визначає резервний метод визначення митної вартості, згідно ч.ч.1, 2 якої у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як зазначає відповідач, рішення про коригування митної вартості товарів за ціною договору не міг бути застосований через те, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, і тому відповідачем було застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів - 2(ґ) - резервний.

При цьому відповідачем зазначається, що при здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами, проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Ре - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 - 2,8569 руб. РФ/кг, МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020301 - 2,8534 руб. РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66 % на рівні 2 263 руб. РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб. РФ/т.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб. РФ/кг.

Частина 6 статті 54 МК України містить певний перелік підстав, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Так, відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 МК України (в редакції на момент прийняття спірного рішення) митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У відповідності до наведених норм , у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

За приписами ч.2 ст.53 МК України митну вартість товарів підтверджують лише наступні документи:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 58 МК України визначає метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, згідно ч.ч.4, 5, 8 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За певними положеннями ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Так, відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товару №110010000/2015/600347/1 від 07.05.2015 наведено про виявлення наступних розбіжностей у документах, поданих декларантом під час процедури митного оформлення:

1. Товар імпортовано за: Додаток № 1 від 30.04.2014, який заявлений декларантом ПАТ "ДМК ім.Ф.Е.Дзержинського" як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Продавцем товару відповідно до Контракту є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр.2 МД № 110010000/2015/020748 є ВАТ «Стойленский ГОК».

Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів, приєднаних до ЕМД, декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий.

Колегія суддів, розглядаючи наведене обґрунтування відповідача, зазначає, що дійсно, з описаних документів, поданих до митного оформлення декларантом, вбачається: виробником та відправником Товару є ВАТ «Стойленский ГОК», Продавцем за Контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, укладеним позивачем, являється ТОВ «Русская горно-металлургическая компания». Тобто вказаний Контракт є посередницьким, а не прямим, як вірно вказано митним органом.

Згідно п.1 ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Тобто, необхідність витребування договору з третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не є сама по собі свідченням наявності розбіжностей. Необхідність надання такого документу може мати місце лише у випадку витребування додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі виявлення розбіжностей у документах, які є обов'язковим для визначенням митної вартості товарів, наведених у ч.2 ст.53 МК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що митний орган не вказав яка саме невідповідність (розбіжність) виявлена у даному випадку, обмежившись лише доводами стосовно визначення Контракту як посередницького.

2. Відповідно до названого Контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе.

Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1913,69 руб. РФ/т при вмісті Fе 66 %. В залежності від збільшення або знижка фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 20,36 руб. РФ/т за 1 % Fе долі в пропорції.

Отже, відповідно до зазначеного середня вартість одиниці оцінюваного товару заявлена на рівні 1922,48 руб. РФ/т.

За даними гр.23 «Документы, приложенные отправителем» скан-копій залізничних накладних, приєднаних до МД від 07.05.2015 № 110010000/2015/020748 (а. с.48-67), наявні товаросупровідні документи, що надавались відправником (ВАТ «Стойленский ГОК»), в т. ч. рахунок-фактура та декларація країни експорту від 30.04.2015 № 10101100/300415/0000468 (а. с.99).

Декларантом Товариства надано до митного оформлення рахунки-фактури (інвойси) контрактоутримувача - ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (а. с.34-48):

від 01.05.2015 № БЕЛ00018 - вартість 1919,8 руб. РФ/т (Fе 66,3%),

від 03.05.2015 № БЕЛ00019 - вартість 1923,87 руб. РФ/т (Fе 66,5%),

від 02.5.2015 № БЕЛ00020 - вартість 1927,94 руб. РФ/т (Fе 66,7%),

від 03.05.2015 № БЕЛ00021 - вартість 1919,8 руб. РФ/т (Fе 66,3%),

від 24.05.2015 № БЕЛ00022 - вартість 1919,8 руб. РФ/т (Fе 66,3%),

від 01.05.2015 № БЕЛ00023 - вартість 1925,91 руб. РФ/т (Fе 66,6%),

від 02.5.2015 № БЕЛ00024 - вартість 1919,8 руб. РФ/т (Fе 66,3%), що виставлені в рамках Контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ.

Як пояснює відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу, вміст Fе в цих рахунках не зазначений; на підтвердження вмісту Fе позивачем надані сертифікати якості; ідентифікацію рахунку із сертифікатом якості можливо здійснити лише за вагою товару (а. с.202).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що згідно вищенаведених положень п.п.2.4 п.2 Контракту саме в сертифікатах якості зазначається Виробник, дата відвантаження, вантажоодержувач, найменування Товару, відвантажена кількість, зміст заліза, вологи та кремнезему.

При цьому твердження відповідача про те, що ідентифікацію рахунку із сертифікатом якості можливо здійснити лише за вагою товару є нікчемним, оскільки, як зазначено вище, до кожного з вказаних рахунків-фактур (інвойсів) ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» наявний додаток (а. с.34-48), в якому міститься посилання на номер сертифікату якості.

При дослідженні цих документів колегією суддів встановлена відповідність вищенаведених рахунків-фактур (інвойси) контрактоутримувача сертифікатам якості: № 21 від 01.05.2015; № 22 від 01.05.2015; № 23 від 02.05.2015; № 24 від 02.05.2015; № 25 від 03.05.2015; № 26 від 03.05.2015; № 27 від 04.05.2015 (а. с.88-94).

Також Митницею у спірному рішенні зазначено, що Товариством надано сім рахунків виробника (ВАТ «Стойленский ГОК»): два від 01.05.2015 б/н, два від 02.05.2015 б/н, два від 03.05.2015 б/н, один від 04.05.2015 б/н, що виставлені в рамках контракту 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 29.04.2015 № 1, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки - ВАТ «Стойленський ГОК» (а. с.69-75).

Вказані рахунки виробника містять посилання на певний сертифікат якості для можливості ідентифікації за вмістом Fе, але, незважаючи на різний вміст Fе, ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1240 руб. РФ/т при базі заліза 66,5 %.

Колегія суддів зазначає про обґрунтованість цих доводів відповідача з огляду на наступне:

Дійсно у вказаних рахунках-фактурах виробника (а. с.69-75) міститься посилання на певний номер сертифікату якості (№ 21, № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27), але база заліза (Fе) вказана у всіх цих рахунках однакова - 66,5 %, ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1240 руб. РФ/т, в той час як сертифікати якості № 21 від 01.05.2015; № 22 від 01.05.2015; № 23 від 02.05.2015; № 24 від 02.05.2015; № 25 від 03.05.2015; № 26 від 03.05.2015; № 27 від 04.05.2015 (а. с.88-94) містять різну базу заліза (66,6 %, 66,3 %, 66,7 %, 66,3 %, 66,5%, 66,3 %, 66,3% відповідно) і, в свою чергу різну ціну містять вищенаведені рахунки-фактури (інвойси) контрактоутримувача (а. с.34-48).

Тобто наявними є розбіжності, які стосуються вартості Товару, заявленого позивачем до митного оформлення.

При цьому ні контракт № 15-04-29, ні додаток від 29.04.2015 № 1 (на які містяться посилання у сімох рахунках виробника і які могли б пояснити зазначену невідповідність) ані до митного оформлення, ані до матеріалів справи позивачем не надані.

Також Митницею вірно зауважено, що вищевказані рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало, не мають підписів уповноважених осіб (а. с.69-75).

Так, зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої Товариством митної вартості Товару та стали обґрунтованою підставою для виникнення у Митниці права на витребування додаткових документів.

3. Зазначені вище надані рахунки-фактури контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць всупереч Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням № 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності) (далі - Положення).

Згідно п.п.1, 2 даного Положення (мовою оригіналу): «Настоящее Положение применяется таможенными органами государств участников Содружества Независимых Государств (далее - государства СНГ) в отношении товаров, которые вывозятся или следуют транзитом через таможенную территорию этих государств, в том числе в отношении товаров, перемещение которых начинается или заканчивается за пределами государств - участников СНГ.

Настоящее Положение устанавливает обязательное проставление на транспортных и коммерческих документах (далее - перевозочные документы) печатей и штампов таможенных органов (далее - отметки таможни) государств СНГ при вывозе товаров, а также таможенных органов государств СНГ в местах пересечения таможенных границ при перемещении товаров автомобильным, железнодорожным, авиационным, водным видами транспорта и при смешанном перемещении».

За приписами п.4 Положення (мовою оригіналу) «Для целей настоящего Положения под перевозочными документами подразумеваются только те из них, которые используются при перемещении товаров всеми без исключения государствами СНГ, а именно:

а) транспортный документ, содержащий базовую информацию об условиях и характере перемещения, а также основные качественные и количественные характеристики перемещаемого товара:

- при перемещении железнодорожным транспортом - накладная СМГС, по форме, установленной Соглашением о международном железнодорожном грузовом сообщении (СМГС), действующем с 1 ноября 1951 г.).

б) коммерческий документ, содержащий исчерпывающую информацию о стоимостных характеристиках перемещаемого товара, необходимых для целей таможенного контроля и оформления и использующийся при перемещении всеми указанными видами транспорта. В качестве коммерческих документов могут использоваться счета-фактуры, счета-проформы и иные документы, используемые во внешнеэкономической практике».

При цьому у пункті 3 Положення зазначено, що «Унифицированный порядок проставления отметок таможни в перевозочных документах предназначен для идентификации документов, предоставляемых таможенному органу для целей таможенного контроля и оформления, а также идентификацию перемещаемых товаров и повышение эффективности борьбы с нарушениями таможенных правил и контрабандой на таможенных территориях государств СНГ путем предотвращения замены перевозочных документов».

З наданих позивачем рахунках-фактурах і контрактоутримувача (а. с.34-48), і виробника (а. с.69-75) вбачається відсутність жодних печаток та штампів митних органів РФ при вивозі Товару, а також в місцях перетину митних кордонів під час переміщення Товару залізницею, що свідчить про порушення приписів вищевказаного Положення.

Посилання скаржника на те, що рахунки-фактури у відповідності до п.9.2 Контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015 копії рахунків-фактур на відвантажений товар направляються Продавцем до Товариства електронною поштою на протязі 2-х робочих днів з дати відвантаження а оригінали рахунків-фактур на відвантажений товар відповідно до п.9.3. Контракту направляються Продавцем до Товариства експрес-поштою на протязі 10-ти днів з дати відвантаження, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки за таких обставин умови Контракту суперечать приписам Положення, яке є обов'язковим для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності, серед яких і держава Україна.

4. За умовами Контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку № 1 від 30.04.2014, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України.

Відповідач зазначає, що в порушення п.6 ч.2 ст.53, п.10 ст.58 МК України позивачем не було надано документів, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів.

Згідно п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

За п.4 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Мінфіну України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Скаржник не погоджується з доводами Митниці про відсутність підтвердження транспортних витрат і зазначає, що оскільки товар постачається на умовах СРТ м.Дніпродзержинськ, згідно яких витрати на транспортування товару несе продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачені Митним кодексом України.

Дійсно, умови поставки СРТ (Інкотермс 2010) означають, що продавець передає товару перевізнику чи іншій особі, номінованій продавцемтовар, в узгодженому місці (якщо таке місце узгоджено сторонами) і що продавець зобов'язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Позивачем надано до митного оформлення документи, які підтверджують транспортну складову митної вартості товару - залізничні накладні (а. с.48-67).

У даних залізничних накладних в графі 4, 20 зазначено, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці - ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».

При цьому, жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та АТ «ПГК» і ТОВ «Перша вантажна компанія України» до митного оформлення позивачем не було надано.

Отже, дана обставина обґрунтовано викликала у Митниці сумнів в тому, що саме Продавцем сплачені витрати на транспортування (як того вимагає умови СРТ) і що ці витрати були включені до ціни товару.

5. За відомостями наданої декларантом Товариства копії декларації країни експорту від 30.04.2015 № 10101100/300415/0000468 вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 1913,69 руб. РФ/т (а. с.99), що не відповідає ні рахункам виробника - ВАТ «Стойленський ГОК» (а. с.69-75), ні рахункам контрактоутримувача - ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (а. с.34-48).

За висновком Митниці зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість.

Матеріалами справи наведені обставини підтверджуються, проте декларація країни експорту не входить в перелік документів, що підтверджують митну вартість згідно ч.2 ст.53 МК України.

Отже, виявлені Митницею зазначені обставини щодо різниці між вартістю оцінюваного товару, зазначеною у декларації країни експорту, та зазначеною в рахунках виробника і рахунках контрактоутримувача, можуть носити лише допоміжний характер у позиції митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях, які підтверджують числові значення складових митної вартості Товару.

Таким чином, досліджені колегією суддів виявлені Митницею розбіжності (невідповідності), що стосуються митної вартості Товару та її складових (транспортних витрат), свідчать про те, що у митного органу були наявними обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів через невідповідність.

Так, митний орган зобов'язав декларанта про надання у 10-денний термін додаткових документів, а саме:

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач 07.05.2015 листом повідомив про те, що консультацію з ним проведено та надати додаткові документи він не має можливості.

Матеріали справи також свідчать, що під час строку дії гарантійних зобов'язань позивачем 21.07.2015 направлений митниці лист № 062Д/1886 з наступними документами: лист TOB «Русская горно-металлургическая компания» від 07.07.2015 № 286 та банківський документ SWIFT.

Позивач також звертався до Дніпропетровської митниці з висновком Дніпропетровської торгово-промислової палати, яким підтверджено, що ринкова вартість поставлених вогнетривких виробів відповідає ринковій вартості, та просив розглянути питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості №110010000/2015/600347/1 від 07.05.2015.

За результатами розгляду додаткових документів позивач отримав відповідь Митниці про залишення чинним рішення про коригування митної вартості (а. с.103-105).

При цьому колегія суддів погоджується з висновком Митниці про те, що наданий позивачем банківський документ SWIFT неможливо ідентифікувати із спірною партією Товару у зв'язку із відсутністю в цьому банківському платіжному документі посилань на специфікацію до Контракту або на інвойс (а. с.102).

Крім того, згідно інформації Дайджесту цін товарів на світових ринках видавництва ДП «Укрзовнішекспертиза» (№,№ 31, 32, 33, 34 за 2015 рік), рівень цін залізорудного концентрату (Росія експорт в Європу, БАР - кордон України) у період з 01.04.2015 по 31.05.2015 складає 50-60 $/т, без ПДВ (а. с.126-129). Станом на 07.05.2015 курс руб. РФ - $ становив 49.98.

Таким чином, вартість товару «залізорудний концентрат» складала 2499-2998 руб. РФ/т, що значно вище, ніж заявлено позивачем на умовах СРТ м.Дніпродзержинськ за непрямим контрактом, в той час як позивачем заявлено 1 922 руб. РФ.

Відповідач у спірному рішенні зазначив, що при здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами. Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом заліза - в середньому від 66,1 %-66,6 %) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 - 2,8569 руб. РФ/кг, МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020301 - 2,8534 руб. РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Ре 66% на рівні 2263,00 руб .РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб. РФ/т (а. с.120-125).

Таким чином, вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом Митницею визначена у 2,843 руб. РФ/кг.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

На думку судової колегії, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено те, що надані позивачем основні і додаткові документи з виявленими розбіжностями не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, що свідчить про відсутність можливості для визначення такої вартості за основним методом (за ціною контракту).

Отже, колегією суддів не вбачається підстав для визнання протиправним та скасування спірних рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості №110010000/2015/600347/1 від 07.05.2015 та картки відмови у прийнятті митної декларації №110010000/2015/20033 від 07.05.2015.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Водночас, згідно положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому підстави для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2015 у даній справі у відповідності до ст.202 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 р. у справі № 804/15564/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 р. у справі № 804/15564/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко