Справа № 824/138/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/138/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача Григорчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №100250001/2015/000037/2 від 07 серпня 2015 року, винесене Київською міською митницею Державної фіскальної служби України, про коригування митної вартості товарів товариством з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250001/2015/00110 від 07 серпня 2015 року.

В судовому засіданні 26 квітня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Водночас, в матеріалах справи містяться заперечення відповідача проти позову у письмовій формі від 30 березня 2016 року, в яких суб'єкт владних повноважень просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У вказаних запереченнях, з-поміж іншого, відповідач зазначає про те, що в результаті звернення позивача до Державної фіскальної служби України щодо перегляду оскаржуваного у даній справі рішення останньою прийнято рішення про направлення до митних органів Туреччини запиту для встановлення автентичності документів, які були підставою для здійснення митного оформлення товарів, заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" за митною декларацією від 07 серпня 2015 року №100250001/2015/009038. Станом на 30 березня 2016 року до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України запитувана інформація не надходила.

Однак, відповідачем на підтвердження зазначених обставин не було надано жодних доказів.

Згідно пояснень представника позивача, у товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" також відсутні докази на підтвердження направлення до митних органів Туреччини названого запиту.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що згідно частини четвертої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Відповідно до частини третьої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду.

Враховуючи наведені норми процесуального права, з метою з'ясування всіх обставин у даній справі, що мають значення для її правильного вирішення, суд вважає за необхідне на підтвердження обставин, викладених відповідачем у запереченнях проти позову, витребувати у нього та Державної фіскальної служби України докази направлення до митних органів Туреччини запиту для встановлення автентичності документів, які були підставою для здійснення митного оформлення товарів, заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" за митною декларацією від 07 серпня 2015 року №100250001/2015/009038, а також, у разі наявності, інформацію щодо отримання запитуваних відомостей.

Крім цього, суд звертає увагу на наступні положення законодавства.

За приписами частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень закріплений і у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за прояв неповаги до суду, що виражається, серед іншого, і в ухиленні від явки в суд свідка, і в ухиленні від надання витребуваних судом доказів.

Статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили або перешкоджання його виконанню.

Статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду на постановлення окремої ухвали в разі виявлення під час розгляду справи порушення закону суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладене та керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Витребувати у Київської міської митниці Державної фіскальної служби України та Державної фіскальної служби України у строк до 18 травня 2016 року докази на підтвердження направлення до митних органів Туреччини запиту для встановлення автентичності документів, які були підставою для здійснення митного оформлення товарів, заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "АМІ-ТРЕЙД" за митною декларацією від 07 серпня 2015 року №100250001/2015/009038, а також, у разі наявності, інформацію щодо отримання запитуваних відомостей.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк

Ухвала у повному обсязі складена 27 квітня 2016 року