Справа № 826/20343/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 квітня 2016 року 13:30 справа №826/20343/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Імексбанк"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
третя особаГоловне управління Державної казначейської служби України у місті Києві
провизнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Імексбанк") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача у поверненні надміру сплачених ПАТ "Імексбанк" сум грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн.; 2) зобов'язати відповідача скласти та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок про необхідність повернення ПАТ "Імексбанк" надміру сплачених сум грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/20343/15, залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі по тексту - третя особа); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 17 березня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив, представник третьої особи до суду не прибув; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Імексбанк" звернулось до ДПІ у Печерському районі із заявою від 06 березня 2015 року №1609, в якій, на підставі статті 43 Податкового кодексу України, просило перерахувати на розрахунковий рахунок суму надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток розмірі 260 428,00 грн. згідно розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2014 рік, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року №16.

За результатом розгляду заяви позивача від 06 березня 2015 року №1609 ДПІ у Печерському районі у листі від 24 березня 2015 року №20145/10/26-55-20-04 повідомила про розбіжності інформації наданої в листі з обліковими показниками в інтегрованій картці з податку на прибуток банківських організацій філія ПАТ "Імексбанк" у місті Києві, у зв'язку з чим запропонувала здійснити звірення стану розрахунків за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском у відповідності до наказу Міністерства доходів і зборів України від 05 грудня 2013 року №765.

02 квітня 2015 року в установі філії ПАТ "Імексбанк" у місті Києві контролюючим органом проведено звірку розрахунків платника з бюджетом за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результати якої складено акт №14557-20, яким підтверджено сплату філією ПАТ "Імексбанк" у місті Києві авансових платежів на суму, заявлену до повернення, а саме - 260 428,00 грн.

20 березня 2015 року позивач повторно звернувся до ДПІ у Печерському з листом №2603, у якому просив перерахувати на розрахунковий рахунок суму надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток розмірі 260 428,00 грн.

Однак, листом від 24 квітня 2015 року № 25752/10/26-55-20-04 відповідач повторно запропонував ПАТ "Імексбанк" провести звірення стану рахунків платника з бюджетом у відповідності до наказу Міністерства доходів і зборів України від 05 грудня 2013 року №765.

Позивач зазначає про протиправність бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій, спрямованих на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань, оскільки за останнім обраховуються суми надмірно сплачених коштів у розмірі 260 428,00 грн., що підтверджується актом від 02 квітня 2015 року № 145557-20.

Відповідач у письмовому запереченні підтримав мотиви листа від 24 квітня 2015 року № 25752/10/26-55-20-04.

Третя особа письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду не надала.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується наступними мотивами.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Частиною п'ятою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

При цьому, відповідно до частин першої та сьомої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку, зокрема, щодо наявності готівки в касі та матеріальних цінностей у сховищі банку.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року №50 "Про віднесення ПАТ "Імексбанк" до категорії неплатоспроможних" та керуючись пунктом 2 частини п'ятої статті 12 та статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила розпочати з 27 січня 2015 року процедуру виведення ПАТ "Імексбанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 рік включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Імексбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П.

Отже, з 27 січня 2015 року в ПАТ "Імексбанк" запроваджено тимчасову адміністрацію з призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Позивач, обґрунтовуючи свою позицію, зазначає, що вказані норми Закону дозволяють претендувати на повернення надмірно сплачених авансових внесків з податку на прибуток, які є потенційною ліквідною масою банку, за рахунок якої на стадії проведення ліквідаційної процедури має проводитись задоволення вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк".

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 Податкового кодексу України).

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року №882/1188 (далі по тексту - Порядок), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі.

За змістом пунктів 9, 10 Порядку надані податковим органом висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань реєструються територіальними органами Державного казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді. На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку, а саме згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати ПАТ "Імексбанк" суми податку у розмірі 260 428,00 грн., відсутність податкового боргу та подання заяви про повернення коштів.

Матеріали справи підтвердужють, що 27 лютого 2015 року ПАТ "Імексбанк" подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток банку за 2014 рік, з якої вбачається, що за результатами звітного року ПАТ "Імексбанк" отримало збиток від господарської діяльності, у зв'язку з чим об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності банку склав "- 179 664 707,00 грн."

Відтак, враховуючи збитковість діяльності ПАТ "Імексбанк" в 2014 році та відсутність об'єкта оподаткування податком на прибуток, здійснені позивачем авансові платежі на загальну суму 260 428,00 грн. вважаються переплатою, яка відповідно до вимог статті 43 Податкового кодексу України підлягає поверненню.

Сплата авансових платежів на загальну суму 260 428,00 грн. підтверджується актом від 02 квітня 2015 року №14557-20, складеного за наслідками проведення звірення розрахунків між позивачем та відповідачем.

При цьому факт наявності надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 260 428,00 грн. відповідачем не заперечується.

Як встановлено вище, ПАТ "Імексбанк" неодноразово зверталось до відповідача із заявами про повернення надміру сплачених грошових коштів по філії ПАТ "Імексбанк" в місті Києві.

Доказів наявності у ПАТ "Імексбанк" податкового боргу відповідачем до суду не надано.

Наведене свідчить, що позивач має право на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств у розмірі 260 428,00 грн.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про протиправність бездіяльності відповідача у поверненні надміру сплачених ПАТ "Імексбанк" сум грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн.

За правилами пункту 7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року №882/1188, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Враховуючи викладене, беручи до уваги не надання відповідачем доказів, які б свідчили про відсутність у позивача права на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн., суд зазначає про необхідність зобов'язати відповідача підготувати та подати висновок про повернення ПАТ "Імексбанк" надмірно сплаченої суми грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн. до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, та задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність бездіяльності щодо неповернення надмірно сплачених коштів у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у поверненні надмірно сплачених Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" сум грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн. (двісті шістдесят тисяч чотириста двадцять вісім гривень нуль копійок).

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві скласти та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок про необхідність повернення Публічному акціонерному товариству "Імексбанк" надмірно сплачених сум грошових зобов'язань у вигляді авансових внесків з податку на прибуток в сумі 260 428,00 грн. (двісті шістдесят тисяч чотириста двадцять вісім гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко