Справа № 2270/6784/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/15872/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.
Гончар Л.Я.
Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання виконати п. 1 вимоги,-

в с т а н о в и л а :
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року позов Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виконати п.1 Вимоги про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань №3-33/894 від 28 квітня 2012 року, в частині відображення в бухгалтерському обліку вартості необлікованих виробів ПА 9П151 «Метис» на загальну суму 1463968, 00 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями в частині відмови в позові, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з наявних у справі матеріалів та вірно враховано судами, працівниками Контрольно-ревізійного відділу в Шепетівському районі та м. Шепетівка на підставі направлення № 3, №4 від 11.01.2012 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.05.2010 року по 01.01.2012 року.
За результатами ревізії був складений акт №3-35/17 від 30.03.2012 року, на підставі якого відповідачу були виставлені вимоги №3-33/894 від 28.04.2012 року "Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.05.2010 р. по 01.01.2012 р."
Позивач просить суд зобов`язати відповідача виконати пункт 1 Вимоги № 3-33/894 від 28.04.2012 року, а саме: пункт 1 - зобов`язати Військову частину А-2007 виконати п. 1 Вимоги про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань №3-33/894 від 28.04.2012 року, а саме: стягнути з винної особи завідуючої складом ОСОБА_1 нестачу матеріальних цінностей на загальну суму 1463968,00 грн., в порядку та розмірах встановленому ст.ст.130-136 КЗпП України. Відобразити в бухгалтерському обліку вартість лишок які встановлені під час проведення інвентаризації на загальну суму 1463968,00 грн.
Так, в ході ревізії з метою перевірки фактичного контролю за збереженням необоротних активів, основних засобів та запасів проведеною інвентаризацією позивачем виявлено лишки виробів ПА 9П151 "МЕТИС" в кількості 17 штук на суму 1463968,00 грн., які не обліковуються на балансі об`єкта контролю, також виявлено нестачу виробів ПА 9П151 "МЕТИС" в кількості 17 штук на суму 1463968,00 грн., які обліковуються на балансі Військової частини НОМЕР_1 відповідно до первинних документів. Позивачем зроблено висновок, що в результаті даного порушення Військовій частині НОМЕР_1 завдано шкоду (збиток) в сумі 1463968,00 грн.
При цьому, відповідачем в судовому засіданні визнано позов в частині порушення ними порядку зберігання та обліку виробів ПА 9П151 "МЕТИС" та зазначено, що вказане порушення виникло внаслідок допущення помилок при облікуванні виробів ПА 9П151 "МЕТИС".
Згідно ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.
Відповідно до п.3 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.2000 року № 748 метою проведення інвентаризації є встановлення фактичної наявності військового майна, його якісного стану (категорійності) і комплектності, виявлення обсягів нестачі, надлишку та надлишкового військового майна, а також відображення результатів інвентаризації в інвентаризаційних описах або відомостях наявності та якісного стану майна (далі - інвентаризаційний опис).
Згідно п.6 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.2000 року № 748 інвентаризації підлягає все військове майно, закріплене за військовими частинами, незалежно від його технічного стану, у тому числі те, що перебуває у ремонті, на реконструкції, модернізації, в запасі, а також передане в оренду.
Відповідно до п.6, п.7, п.9 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою КМУ від 04.08.2000 року № 1225 облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності. Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним.
Облік військового майна ведеться шляхом запису (відображення) в книгах (картках) обліку, інших матеріальних носіях інформації (далі - облікові документи) даних про кількість, якісний (технічний) стан, облікові та заводські номери, вартість (ціну) військового майна, а також про його рух, втрату та нестачу.
Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем належним чином не обліковано на балансі ВЧ А-2007 вироби ПА 9П151 "МЕТИС", колегія суддів погоджує висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог в частині відображення в бухгалтерському обліку вартості необлікованих виробів ПА 9П151 "Метис" на загальну суму 1463968,00 грн.
При цьому, як встановлено судами, 17 штук виробів ПА 9П151 "МЕТИС", які були виявлені під час проведення інвентаризації у Військовій частині НОМЕР_1 як нестача та надлишок є ідентичними виробами, як за назвою, так і за технічним станом, також розходжень у якісному та кількісному стані виробів ПА 9П151 "МЕТИС" немає. Даний факт підтверджено в інвентаризаційному акті №64 від 30.03.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Крім цього, вироби ПА 9П151 "МЕТИС" є специфічним військовим майном і не використовуються у вільному обігу, його вільно неможливо ні придбати, ні продати. Тому, недостачі цих виробів немає, а позивачем не доведено факт заподіяння збитків.
Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України також виходить з наступного.
Державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).
Згідно пункту 6 Положення Державна фінансова інспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Державна фінансова інспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Таким чином, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.
Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Збитки повинні стягуватися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає цей позов. Тому, зазначення у вимозі Державної фінансової інспекції про стягнення шкоди (коштів) не є обставиною, яка спричиняє обов`язок підконтрольної установи стягнути збитки.
Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14 та від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14.
У відповідності до частини 1 статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Отже, збитки завдані Державному бюджету України, у спірних правовідносинах, не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: