Справа № 813/2693/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. Справа № 876/225/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 р. у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулась в суд з адміністративними позовом до Вищого навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на адресу позивача неодноразово надходили заяви (скарги) ОСОБА_2 щодо порушення норм чинного трудового законодавства та законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків посадовими органами відповідача. Необхідністю отримання дозволу на призначення такої перевірки у суду передбачено пунктом 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ, враховуючи, що відповідач має обсяг задекларованого доходу за 2013 та 2014 рік менше 20 млн.грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана постанова винесена судом всупереч норм матеріального права та без повно і всебічно з'ясованих обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт стверджує, що мотивами, якими керується позивач подаючи позов до суду є скарги ОСОБА_3, яка стверджує, що відповідач ухиляється від сплати податків, веде подвійну бухгалтерію, приховує доходи та надає неправдиві відомості до контролюючого органу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Вищий навчальний заклад «Львівський кооперативний коледж економіки і права» зареєстровано як юридичну особу 26.03.2002 року з присвоєнням коду юридичної особи 01788272, діє на підставі статуту та взято на податковий облік 06.08.2002 року за № 189.

Громадянка ОСОБА_2 зверталась до позивача із заявами, у яких стверджувала про порушення норм чинного трудового законодавства та законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати страхових внесків посадовими особами підприємства відповідача. Зокрема, зазначено про ухилення від сплати податків, ведення подвійної бухгалтерії, приховування доходу, подання недостовірних відомостей до контролюючого органу. Звернено увагу на невиконання вимог заяв в частині непроведення перевірки та необхідність надання ОСОБА_2 обґрунтованої відповіді на вказані звернення про результати вирішення заявлених у вказаних заявах питань.

Однак, через те, що ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права» має обсяг задекларованого доходу за попередні роки (2013, 2014) менше 20 млн грн, податковий орган перевірку підприємця провести не має права без отримання відповідного судового рішення відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у суду повноважень на надання дозволу на призначення позапланової перевірки за приписами п.3 Розділу II «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ, а також про відсутність у податкового органу права звернення до суду з позовом про надання такого дозволу.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано Положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Згідно п.п.75.1.2 п.75 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Обставини, за наявності яких призначається документальна позапланова перевірка, наведені у п.78.1 ст.78 ПК України.

Статтею 20 ПК України визначені права контролюючих органів, яким є у даному випадку ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області

Зокрема, у п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки відповідно до законодавства перевірки.

При цьому, право контролюючих органів на звернення до суду стосовно надання дозволу на призначення перевірки даною нормою не визначено.

Разом з тим, за приписами ч.3 ст.6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

З 01.01.2015р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ (далі Закон № 71), пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

З наведеної норми вбачається, що органом, який надає контролюючому органу дозвіл на проведення позапланової перевірки платника податку з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, визначено виключно Кабінет Міністрів України.

Щодо передбаченої у даній нормі можливості проведення перевірки платника податку за рішенням суду, то, як вірно зазначено судом першої інстанції, таке рішення суду як підставу для проведення контролюючим органом перевірки платника податків слід розцінювати у контексті положень п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, згідно якому документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності отриманого судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Тобто в даному випадку, враховуючи також положення п.86.9 ст.86 ПК України, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, рішення суду стосується перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність.

Наведене також підтверджується приписами п.78.2 ст.78 ПК України, згідно якого обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Одночасно, повноваження суду стосовно прийняття рішень про призначення перевірки субєкта господарювання нормами діючого законодавства не збільшено, надання дозволу на проведення контролюючим органом перевірки судом законодавчо не передбачено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року у справі №813/2693/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 26.04.2016р.