Справа № 807/4536/13-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Львів № 876/5012/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року в справі за позовом Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

25.12.2013 року позивач Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" звернувся в суд із позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування припису №07-17-029/0762/0677.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області №07-17-029/0762-0677 від 16.12.2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Територіальна державна інспекція з питань праці у Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

16 грудня 2013 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Закарпатській області проведено згідно наказів Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області № 927-П від 29.11.2013 року та № 142-П від 09.12.2013 року за направленнями № 927 від 29 листопада 2013 року та 0941 від 09 грудня 2013 року, позапланову перевірку Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" щодо строків виплати заробітної плати, першочерговості виплати заробітної плати, розрахунків з працівниками при звільненні, розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця.

За результатами перевірки складено Акт № 07-17-029/0762 від 16.12.2013 року, яким встановлено порушення:

- заробітна плата працівникам Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" за жовтень 2013 р. за рахунок спецфонду виплачена 25.10.2013 року та 07.11.2013 року, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці»;

- при наданні працівникам щорічних оплачуваних відпусток оплата відпускних проводилася не за три дні до початку відпустки;

- при звільненні працівників (ОСОБА_2), розрахунок з ними проведено не в день їх звільнення;

- у день звільнення працівників (ОСОБА_2) останній не проведено нарахування і виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі Акту перевірки № 07-17-029/0762 від 16.12.2013 року винесено припис №07-17-029/0762-0677.

Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390, передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Рішення Інспектора може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення органом державного нагляду позапланової перевірки є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства.

Як видно з матеріалів справи, перевірка Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет", службовими особами Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області призначена і проведена на підставі звернення прокуратури Закарпатської області № 07/1-838 вих. 13 (1538) від 04.11.2013 року та звернення народного депутата України Блавацького М.В. № 217-180 від 07.11.2013 року, яке надійшло на адресу Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області з прокуратури Закарпатської області згідно листа № 07/1-143-13 вих. 13 (1626) від 26.11.2013 року.

ч. 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналагічна норма міститься і в ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

Так, згідно припису, встановлено, що заробітна плата працівникам Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" за жовтень 2013 року за рахунок спецфонду була виплачена 25.10.2013 року та 07.11.2013 року.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що строки оплати праці, визначені даними нормами, позивачем дотримані.

Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" є вищим навчальним закладом державної форми власності, бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету.

За даними бухгалтерії Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" виплати по вищевказаним пунктам 2-4 обумовлені залежністю установи від отримання асигнувань головного розпорядника коштів - Міністерства освіти і науки України та умовами казначейського обслуговування.

Із змісту п.8. ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України видно, що бюджетна система України ґрунтується на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Згідно п.7 ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; та контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями.

Із змісту ч.1 статті 48 Бюджетного кодексу України видно, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань.

Згідно приписами ч.4 ст.48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

ст. 49 Бюджетного кодексу України передбачено, що Державна казначейська служба України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань (п.3 ч.2).

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України, власні надходження бюджетних установ - кошти, отримані в установленому порядку бюджетними установами як плата за надання послуг, виконання робіт, гранти, дарунки та благодійні внески, а також кошти від реалізації в установленому порядку продукції чи майна та іншої діяльності. Власні надходження бюджетних установ мають цільове спрямування і є складовою частиною спеціального фонду.

ч.8 ст. 13 Бюджетного кодексу передбачено, що платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним є висновки суду першої інстанції, що університет не володіє власними коштами, не має їх на окремих банківських рахунках і не отримує їх в готівковому вигляді оскільки, плата за навчання, плата за інші додаткові послуги здійснюється в безготівковому вигляді і зараховується на спеціально відкриті рахунки у Державному казначействі.

Як встановлено перевіркою, позивач підготував у встановлені терміни платіжні доручення і зареєстрував їх в органі державного казначейства з метою вчасного перерахування коштів на особисті платіжні картки працівників.

Також, матеріалами справи підтверджується факт своєчасного здійснення позивачем нарахування та реєстрації виплат по заробітній платі та факт звернення до Віце-прем'єр-міністра України, Міністра освіти і науки України, Голови Державної казначейської служби України, Начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області з метою врегулювання питань своєчасного здійснення Головним управлінням Державної казначейської служби України в Закарпатській області виплат по заробітній платі працівника ВДНЗ «УжНУ».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для часткового задоволення позову оскільки, позивачем здійснено всі необхідні заходи, які залежали від нього, по своєчасній виплаті працівникам заробітної плати. В іншій частині постанова не оскаржується.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року у справі за №807/4536/13-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 27.04.2016 року.