Справа № 331/2009/16-а (2а/331/56/2016)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2016 рокусправа № 331/2009/16-а провадження №2а/331/56/2016

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року по справі №331/2009/16-а (провадження №2а/331/56/2016) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

1)визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не виплати призначеної їй пенсії за віком з 11.01.2016р.;

2)зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя поновити виплату призначеної їй пенсії за віком в повному обсязі з 11.01.2016р. та виплачувати в подальшому відповідно до матеріалів пенсійної справи, згідно протоколу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про призначення їй пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалась на, те що з 11.01.2016р. вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя як одержувач пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжує працювати. З 11.01.2016р. відповідач не проводить виплату позивачу пенсії за віком, у зв'язку з чим позивач звернулась із заявою до УПФУ з проханням проводити виплату призначеної пенсії в повному обсязі без порушень прав та обмежень її розміру. У відповідь на своє звернення, позивач отримала Лист від 23.02.2016 р., в якому відповідач повідомив її про те, що пенсія позивачу призначена вірно та виплачується у відповідності з вимогами чинного законодавства. У відповіді відповідач послався на положення п.3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIIІ, яким продовжено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, яким передбачено тимчасово, у період з 01 січня по 31 грудня 2016 р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне грошове утримання не виплачуються. Вважає, що рішення відповідача про відмову у відновленні виплати призначеної пенсії є протиправними і таким, що порушують її охоронювані Законом права

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.01.2016 року, що підтверджується довідкою від 18.01.2016р. №13, виданою відповідачем (а.с.8).

Після призначення пенсії, ОСОБА_1 продовжує працювати.

З 11.01.2016 року виплата позивачу пенсії не проводиться.

Вказані обставини зумовили звернення ОСОБА_1 із заявою до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя з проханням проводити виплату призначеної пенсії в повному обсязі без порушень прав та обмежень її розміру.

Листом від 23.02.2016р. за №21-В-9 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія їй призначена вірно та виплачується у відповідності з вимогами чинного законодавства. У відповіді відповідач проінформував про запровадженням особливого порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

З огляду на доводи, наведені відповідачем в запереченні на позов, виплата пенсії позивачу була призупинена на підставі пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VII від 24.12.2015 р., згідно якого подовжено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, яким передбачено тимчасово, у період з 01 січня по 31 грудня 2016 р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне грошове утримання не виплачуються. Відповідач зазначає про те, що оскільки ОСОБА_1 працює на посаді державного службовця, то на підставі вищевказаної норми права, виплата пенсії їй за відповідний період призупинена.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що УПФУ з урахуванням приписів Закону України від 24.12.2015р. № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» правомірно не здійснювало позивачу виплату пенсії з 11.01.2016 року.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2016р. набрав чинності Закон України від 24.12.2015р. № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пунктом 22 якого абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в наступній редакції "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Як вбачається з матеріалів справи, з 11.01.2016р. позивачу призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Одночасно позивач продовжує працювати на посаді державного службовця. Отже, на останнього поширюється дія ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними Законом від 24.12.2015р. №911-VІІІ, які набрали чинності з 01.01.2016 року).

Таким чином, приймаючи рішення про тимчасове зупинення виплати пенсії позивачу з 11.01.2016р., управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя діяло в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що внесені Законом №911-VІІІ від 24.12.2015 зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порушують його право на отримання пенсії, що суперечить ст. 41 Конституції України, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що вирішення питання про конституційність вказаного Закону належить до юрисдикції Конституційного Суду України.

На даний час норми законодавства щодо питань тимчасового зупинення виплати пенсії позивачу як працюючому пенсіонеру є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі та у спосіб, що визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 21 березня 2016 року по справі №331/2009/16-а (провадження №2а/331/56/2016) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк