Справа № 822/6338/15
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6338/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

21 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Хмельницької області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вищевказану постанову. Так, в апеляційній скарзі скаржник вказав, що він являється молодшим спеціалістом - випускником державного навчального закладу, потреба в якому була заявлена прокуратурою Хмельницької області, а тому відповідач зобов'язаний надати роботу за фахом на період не менше трьох років. Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не у повній мірі перевірено та з'ясовано обставини, які мають значення для справи, зокрема на його думку, відповідачем порушено вимоги частини 3 статті 49-2 КЗпП, а саме останній був зобов'язаний запропонувати позивачу іншу роботу відповідно до його кваліфікації.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 2013 року по 2015 рік навчався за замовленням прокуратури Хмельницької області в Національній академії прокуратури. Протягом 2014 року позивач проходив практику в прокуратурі м. Хмельницького.

Згідно наказу №248к від 05.03.2015 року ОСОБА_2 призначений стажистом на посаді прокурора прокуратури Ярмолинецького району, а згодом відповідно до наказу прокуратури Хмельницької області № 325к від 24.03.2015 року прийнятий на посаду прокурора прокуратури Ярмолинецького району.

Згідно наказу прокурора Хмельницької області №1696к від 11.12.2015 року позивача звільнено з займаної посади в зв'язку з змінами в структурі та штатному розписі органів прокуратури, згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП та п.9 ст.51 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач, своє звільнення вважає незаконним, а тому звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуваний наказ прокуратури Хмельницької області про звільнення позивача прийнятий правомірно, у межах наданих повноважень, та у спосіб, передбачений законодавством України. Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що основною умовою призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування. Оскільки така умова позивачем не виконана, відповідач був позбавлений правових підстав на переведення на іншу посаду в новоутвореній прокуратурі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Частиною другою статті 38 Конституції України передбачено, що громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами частини 6 статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон України №1697-VII).

Із прийняттям нового Закону України "Про прокуратуру" була змінена система органів прокуратури України.

Окрім зміни системи органів прокуратури України, Законом №1697-VII було запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.

Так, ст. 28 Закону №1697-VII встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим ч. 1 та 5 ст. 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог Закону.

Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 №94 ш у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, прокуратур із штатного розпису прокуратури Хмельницької області виключено штатний розпис прокуратури Ярмолинецького району та встановлено у штатному розписі Городоцької місцевої прокуратури 20 посад прокурорів, які заповнювалися відповідно до Порядку проведення тестування для зайняття займаної посади прокурора місцевої прокуратури.

Відповідно до законодавства та з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур проводилося тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі. За результатами тестування ОСОБА_2 набрав 70,33 бали та посів 29 з 30 місць.

Також судом встановлено, що позивач результати такого тестування не оскаржував.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. А згідно положенням ч. 3 цієї ж статті одночасно із попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

24.09.2015 року у відповідності до вимог ст. 49-2 КзПП України та п.5-1 Перехідних положень ЗУ "Про прокуратуру" позивача попереджено про звільнення з посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі.

Враховуючи наявність лише 20 вакантних посад, а також низький підсумковий бал позивача, наказом прокуратури Хмельницької області №1696к від 11.12.2015 року було звільнено ОСОБА_2 юриста 3 класу з посади прокурора прокуратури Ярмолинецького району та органів прокуратури.

Наведене фактично свідчить про те, що позивачу була запропонована інша посада в новоутвореній місцевій прокуратурі, обійняти яку він мав можливість лише за результатами об'єктивного оцінювання, яке проводилось знову ж таки не відповідачем як роботодавцем, а незалежним органом, який із цією метою було утворено.

У підпункті "в" підпункту 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України №1697-VII визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 п. 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Так, на виконання п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру", з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур, Генеральним прокурором України виданий наказ №98 від 20 липня 2015 року "Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах" (далі - Порядок).

А тому зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач зайняв 29 місце з 30 місць у рейтинговому списку, яке не надає права претендувати на одну із посад, відповідач був позбавлений правових підстав на призначення ОСОБА_2 на відповідну посаду за результати неуспішного проходження позивачем тестування. Також відсутні можливості залишення позивача на посаді прокурора Хмельницької області, оскільки штатний розпис цієї прокуратури з 15.12.2015 року був виключений за наказом Генерального прокурора України № 94ш від 23 вересня 2015 року, а самі прокуратури припинили свою діяльність як суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України №1697-VII прокурор звільняється з посади в разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки орган прокуратури в якому працював позивач реорганізований, усі штатні посади цієї прокуратури є ліквідованими, а можливість працевлаштування в новоутвореній прокуратурі виключається у зв'язку з неуспішним проходженням тестування, тому звільнення ОСОБА_2 із займаної посади ґрунтується на вимогах закону.

Щодо тверджень позивача, що відповідач зобов'язаний надати роботу за фахом на період не менше трьох років, оскільки останній є молодшим спеціалістом - випускником державного навчального закладу, потреба в якому була заявлена прокуратурою Хмельницької області, колегія суддів зазначає, наступне.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 затверджений Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням.

Так пунктом 26 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992 передбачено, що звільнення молодого фахівця з ініціативи замовника до закінчення терміну угоди дозволяється у випадках, передбачених ст.40 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно із частиною першою статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

За таких умов, та обставина, що позивач є молодим спеціалістом не може бути розцінена як переважне право для залишення на посаді та не є перешкодою для звільнення такої особи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

А відтак, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін .

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.