Справа № 711/3152/16-а
Суддя: Смоляр А. О.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/3152/16-а

Номер проваджегння 2-а/711/57/16

26 квітня 2016 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Смоляр А.О.,за участю секретаря судового засідання Бак М.А., розглянувши адміністративну справу за позовом Управляння праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про скасування рішення субєкта владних повноважень постанови державного виконавця про накладення штрафу,-

встановив:

Управляння праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації звернулося в суд з позовом до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про скасування рішення субєкта владних повноважень постанови державного виконавця про накладення штрафу. Свій позов обґрунтовує тим, що Виконавчим листом, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси від 03.12.2015 № 2-а/71 1/148/15, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації (далі Управління) нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.12.2014 по 23.06.2017 року відповідно до вимог ст..43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на поточний рік з врахуванням проведених виплат.

До Управління 29.03.2016 надійшла постанова держаної виконавчої служби про накладення штрафу від 28.03.2016 № 49703008.

Вважає, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про накладення штрафу на Управління у розмірі 1360,00 гри. за невиконання рішення суду , оскільки після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2015року, яка надійшла на адресу Управління 25.12.2015, у строк, наданий для добровільного виконання рішення суду, 29.12.2015р. направило на адресу виконавчої служби лист про здійснення нарахування. На рахунки Управління кошти для виплати цієї допомоги не надходять, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», згідно якого Управління зобов'язали здійснити виплати, втратив чинність, а Державним бюджетом України не передбачені кошти для виконання зазначеного закону, що втратив чинність .

Оскільки 29.12.2015, 25.01.2016 та 26.02.2016р. Управління повідомляло про поважність причин невиконання рішення суду, згідно ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що постанова держаної виконавчої служби про накладення штрафу від 28.03.2016 № 49703008 підлягає скасуванню.

До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав повністю.

Від представника відповідача надійшло заперечення на позов, у якому зазначено, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено спеціальним законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999, із змінами та доповненнями та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5.

Главою 7 Закону України „Про виконавче провадження" врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

В даному випадку державний виконавець діяв відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», якою врегульовано виконання рішень суду зобов'язального, згідно якої, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Державний виконавець перевірив виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Оскільки, з моменту відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено жодних дій, що спрямовані на реальне виконання виконавчого листа, як в частині перерахунку, так і в частині здійснення виплати, тому державний виконавець діяв відповідно до своїх повноважень в рамках закону.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч 1., 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Судом встановлено, що виконавчим листом, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси від 03.12.2015 № 2-а/71 1/148/15, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.12.2014 по 23.06.2017 року, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на поточний рік з врахуванням проведених виплат.

Виконавче провадження відкрито відповідно до постанови від 22.12.2015 № 49703008.

Боржником в усіх листах вказується на недостатність фінансування видатків з державного бюджету.

Так, в листі від 26.0.2016 № 537/01-12, вказано що : «видатки на забезпечення в повному обсязі... не передбачено». Таким чином, видатки на соціальні програми все ж передбачені. Боржником не надаються конкретні суми та підтверджуючі документи передбачених видатків з державного бюджету та куди використані ці кошти.

Крім того, в листах що отримані, боржник вказує на проведення перерахунку. Сам перерахунок - не надається. Щодо проведення виплат, то вказується, що такі не можуть бути проведені, оскільки, втратив чинність Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», на підставі якого повинні бути проведені такі виплати. Однак, якщо, неможливо у зв'язку із втратою чинності законом провести виплати, то логічним була б і неможливість здійснити перерахунок. Позаяк, перерахунок на підставі недіючого закону проведено.

У разі відсутності коштів Державного бюджету на погашення боргу за рішенням суду, боржник мав би надати докази поважності причин неможливості виконання рішення суду, докази того, які саме зусилля та заходи були вжиті боржником на виконання рішення суду, як саме боржник сприяє внесенню відповідних змін до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік для проведення соціальних виплат.

Вказані докази позивачем державному виконавцю не було надано, про що свідчать матеріали справи та виконавчого провадження.

Судом встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено жодних дій, що спрямовані на реальне виконання виконавчого листа, як в частині перерахунку, так і в частині здійснення виплати.

Будь-яких підтверджуючих документів про виконання рішення суду боржником державному виконавцю - не надано. Сторони виконавчого провадження є активними учасниками і зобов'язані повідомляти державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення суду, долучати документи до матеріалів виконавчого провадження. З дій боржника не вбачається реальних намагань виконати рішення суду. Державний виконавець лише отримує формальні відписки.

Крім того, втрата чинності законом, на підставі якого винесено рішення суду, не є підставою ігнорувати це рішення. Обставини вказані у позові можуть бути підставою для звернення боржнику до суду з заявами про зміну способу і порядку виконання рішень, іншими заявами. Зацікавленою особою у виконанні рішення суду є саме боржник, оскільки, порушивши права стягувача, що потягло за собою винесення рішення суду, боржник продовжує порушувати її права не виконуючи рішення суду.

У даному випадку, у зв'язку із невиконанням рішення суду, не здійснення заходів спрямованих на здійснення перерахунку та виплати згідно виконавчого листа, державним виконавцем було здійснено захід, що спрямований на примусове виконання та винесено постанову про накладення штрафу від 28.03.2016.

Таким чином суд вважає, що постанова держаного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 28.03.2016 № 49703008 обґрунтована, законна та не підлягає до скасування, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 8, 19, 124 Конституції України, ст.ст. 75, 89 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 8 , 9,17-19,72,104-106, 161-163,185, 171-2 КАС України, суддя -

постановив:

У задоволенні позову Управляння праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про скасування рішення субєкта владних повноважень постанови державного виконавця про накладення штрафу - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_3