Справа № 189/2542/15-а(2-а/189/4/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 рокусправа № 189/2542/15-а(2-а/189/4/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року у справі №189/2542/15-а(2-а/189/4/16) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області, згідно з яким просить:

- зобов'язати відповідача врахувати в розрахунок стажу для обчислення пенсії фактично відпрацьовані дні за 1993 року 271 день за 1994 рік 214 днів за період з 01.01.2000 року по 31.03.2000 року 88 днів в колгоспі Карла Маркса відповідно до довідки Олександрійської сільської ради від 19.08.2015 року №52 і №53 відповідно особового розрахунку по оплаті праці згідно з постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року;

- зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи за період роботи в колгоспі Карла Маркса з 01.01.1978 року по 23.10.1978 року по календарним дням 9 місяців 23 дня, тому що причина невиконання встановленого мінімуму відпрацьованих трудоднів за рік є поважною, призов на строкову військову службу, що передбачено законом, це підтверджує розрахунок пенсійного фонду за №11 і військовий квиток №3 це передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення» статтею 56;

- зарахувати в пільговий страховий стаж період строкової військової служби з 25.10.1978 року по 18.10.1980 року так як з 01.01.1978 року по 23.10.1978 року працював трактористом;

- пенсію призначити відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по записам в трудовій книжці, уточнюючих довідок про особливі умови праці, Закону України №2636-IV, постанови КМУ №637 по особовим рахункам по заробітній платі від 12.08.1993 року, що дають право на пільгову пенсію по статті 13 «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсію призначити з 04.07.2015 року відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як заява на призначення пенсії і уточнюючі довідки подано 21.08.2015 року в термін до 04.10.2015 року.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що при розрахунку загального страхового стажу позивачу правомірно зараховано загальний страховий стаж у розмірі 25 років 1 місяць 25 днів. Таким чином управлінням при розрахунку стажу ОСОБА_1 враховано стаж за 1993 рік (з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року); за 1994 рік (з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року); період з 01.01.2000 року враховано по 29.03.2000 року на підставі записів трудової книжки-дати звільнення позивача). Період роботи з 01.01.1978 року по 30.09.1978 року враховано на підставі трудової книжки та довідки Олександрійської сільської ради. Період строкової військової служби при підрахунку стажу врахований в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач безпідставно зарахував до загального страхового стажу позивача період роботи в 1990 році (період роботи з 01.01.1990 року по 31.12.1990 року) 250 трудоднів замість 1 року, оскільки позивач відпрацював 278 трудоднів при нормі 270 днів. В 1978 році замість 9 місяців (період роботи з 01.01.1978 року по 23.10.1978 року), відповідач зарахував позивачу у загальний страховий стаж 189 трудоднів. У 1994 році замість 1 року (період роботи з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року), відповідач зарахував позивачу у загальний страховий стаж 214 трудоднів. У 1995 році замість 1 року (період роботи з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року), відповідач зарахував позивачу у загальний страховий стаж 246 трудоднів. У 1995 році замість 1 року (період роботи з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року), відповідач зарахував позивачу у загальний страховий стаж 246 трудоднів.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись при цьому на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.86).

Розпорядженням від 28 серпня 2015 року відповідач відмовив позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з недостатньою кількістю пільгового стажу (17 років 3 місяці 9 днів) та відсутністю уточнюючої довідки (а.с.82).

При цьому, як вбачається з розрахунку відповідача загальний страховий стаж позивача склав 25 років 4 місяці і 3 дні (а.с.84).

Листом від 04.09.2015 року №3997/04/21 відповідач повідомив позивача про прийняте рішення щодо відмови останньому у при призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з недостатньою кількістю пільгового стажу (17 років 3 місяці 9 днів) та відсутністю уточнюючої довідки по ТОВ «Олександрівське» (а.с.24-25).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до положень п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії до відповідача) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Тобто, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» йому необхідно мати загальний стаж роботи не менше 25 років 6 місяців, з них не менше 20 років спеціального стажу.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 вищезазначеного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, уточнюючою довідкою №1 від 03.09.2015 року виданою адміністрацією ТОВ «Олександрівське» на підставі особових рахунків по оплаті праці, позивачу підтверджено стаж роботи у колгоспі Карла Маркса на посаді тракториста з 01.06.1977 року по 23.10.1978 року та з 01.01.1981 року по 29.02.2000 року (а.с.43).

Відповідно до положень статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, несуть підприємства та організації, при цьому органи, що призначають пенсії, не позбавлені права перевіряти обгрунтованість їх видачі таких документів.

Враховуючи те, що довідка №1 від 03.09.2015 року видана адміністрацією ТОВ «Олександрівське» не відкликалась підприємством, а також те, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено факту того, що зазначені в ній дані не відповідають дійсності, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження відповідача щодо неможливості зарахування періоду підтвердженого цією довідкою до пільгового стажу позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає й про те, що знаходження ТОВ «Олександрівське» у стані припинення за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи не позбавляє ТОВ «Олександрівське» видавати уточнюючи довідки відносно своїх працівників.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року яка регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

При цьому, як вбачається з розписки-повідомлення до заяви про призначення пенсії від 21.08.2015 року ОСОБА_1, для призначення пенсії останньому необхідно додати до заяви в строк до 04.10.2015 року посвідчення тракториста-машиніста (а.с.86 зворот).

Крім того, з тексту листа пенсійного фонду від 04.09.2015 року №3997/04/21 вбачається, що позивача повідомлено про відсутністю уточнюючої довідки по ТОВ «Олександрівське» (а.с.24-25).

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області 21 серпня 2015 року, а уточнюючу довідку №1 видану адміністрацією ТОВ «Олександрівське» - 03.09.2015 року та відповідачу було відомо про наявність цієї довідки, а отже ця довідка додана до заяви позивача в межах трьохмісячного строку визначеного Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Враховуючи те, що підставою для відмови у призначенні пенсії позивача згідно з розпорядженням від 28.08.2015 року стало недостатність кількості пільгового стажу (17 років 3 місяці 9 днів) та відсутність уточнюючої довідки, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо безпідставної відмови відповідачем у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з підстав зазначених у розпорядженні.

За змістом частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для забезпечення виконання свого завдання, на відміну від цивільного та господарського процесу, адміністративному суду в процесі розгляду адміністративних справ належить активна позиція. Така позиція суду ґрунтується на застосуванні принципів диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у праві (офіційності).

Враховуючи те, що процес становлення адміністративної юстиції в Україні триває надзвичайно актуальним є з'ясування сутності та особливостей застосування цих принципів, які є інструментом реалізації адміністративними судами покладеного на них обов'язку щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Взагалі принцип диспозитивності покладає на суд обов'язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду, тобто суд зв'язаний предметом та підставою позову.

Однак, в адміністративному судочинстві суд може, а в деяких випадках зобов'язаний вийти за межі вимог адміністративного позову. У такий спосіб реалізація судом принципу диспозитивності можлива, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів, в розумінні частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, адміністративний суд не зв'язаний підставою адміністративного позову. Якщо під час розгляду адміністративної справи судом будуть встановлені обставини, які доводять порушення суб'єктом владних повноважень прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд, застосувавши принцип диспозитивності, зобов'язаний надати такий захист незалежно від правильності обґрунтування позивачем своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області від 28.08.2015 року.

Відповідно до вимог статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 21 серпня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 86).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що у позивача виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення до органів пенсійного фонду про її призначення, а саме з 21 серпня 2015 року.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача викладені в апеляційній скарзі та заперечення відповідача на адміністративний позов з приводу зарахування до загального страхового стажу позивача кількості трудоднів, а не періодів роботи, як те визначено положеннями ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки ці обставини не були підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії та відповідне рішення з цього приводу відповідачем не приймалося.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року у справі №189/2542/15-а(2-а/189/4/16) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області від 28.08.2015 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі його заяви від 21 серпня 2015 року, починаючи з 21 серпня 2015 року.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Постанови суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 22 квітня 2016 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко