Справа № 804/14495/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому, з урахуванням уточнень, просить: - визнати протиправними дії Дніпропетровської митниці ДФС, щодо не відновлення режиму вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р., що мали місце 12 травня 2015 р.; - зобовязати Дніпропетровську митницю ДФС відновити режим вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що саме сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну погодження товару. Висновки митниці стосовно того, що надані Торгово-промисловою палатою м. Нижній Тагіл документи, не можуть бути достатніми документами на підставі яких було б встановлено критерій походження товару «П», є необґрунтованим, оскільки митниця, фактично, привласнила собі функції, які є виключно компетенцією Торгово-промислової палати країни ввезення, оскільки в діючому законодавстві відсутні норми які б передбачали обовязок уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, надавати митному органу країни ввезення товару первинні документи на придбання сировини з якої вироблений вказаний товар. У звязку з чим, позивач вважає дії митного органу протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
ТОВ «Донецькспецсталь» подало до Дніпропетровської митниці ДФС ЕМД №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. , згідно якої до митого оформлення заявлено товар «колеса катані», «бандажі чорнові для локомотивів». Товар заявлений із застосуванням режиму вільної торгівлі на підставі сертифікату форми СТ-1 № RUUA НОМЕР_1 від 13.10.2014р.
Згідно товаросупровідних документів, наданих до митного оформлення позначка митного органу про вивезення товару пізніша, ніж дата видачі сертифікату про походження товару.
Листом №335/10/04-50-25-3 від 10.02.2015 р. Митниця повідомила позивача, що питання про можливість відновлення режиму вільної торгівлі буде розглянуто після надання Торгово-промисловою палатою м. Нижній Тагіл документів на підтвердження достовірності сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA НОМЕР_2 від 27.10.2014 р., а також копій документів, на підставі яких було визначено критерії походження товару, зазначеного в гр. 9 сертифіката, відомостей, що містяться в ньому.
Позивач повторно звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС, однак отримав лист №823/10/04-50-25-03 від 06.04.2015 р., згідно якого повідомлено що відновлення митницею режиму вільної торгівлі,, є можливим за умови надання документів на підтвердження достовірності сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA НОМЕР_2 від 27.10.2014 р.
На повторний запит митниці, Торгово-промислова палата м. Нижній Тагіл надіслала копію листа ВАТ «Євраз ОСОБА_5 металургійний комбінат» №160-15-2416 від 20.04.2015 р., з відмовою в наданні запитуваних документів, посилаючись на ст.14 Федерального закону від 29.07.2004 №98-ФЗ «Про комерційну таємницю». Разом з тим, у даному листі, ВАТ «Євраз ОСОБА_5 металургійний комбінат» підтвердило, що при виготовленні продукції, вказаної в сертифікаті СТ-1 №RUUA НОМЕР_2 від 27.10.2014 р., використано сировину, отриману виключно від постачальників, розташованих та зареєстрованих на території Російської Федерації.
Дніпропетровська митниця ДФС, листом №1131/10/04-50-25-03 від 12.05.2015 р. повідомила позивача про відсутню можливість відновлення режиму вільної торгівлі по ЕДМ №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р.
Так згідно вказаного листа зазначено, що відомості щодо підтвердження виконання критерію походження товару надіслано не в повному обсязі. У відповіді відсутні: - копії документів на придбання сировини, що використовувалась при виготовленні готової продукції; - копії документів, які підтверджують країну походження сировини, що використовувалась при виготовленні готової продукції; - технологічний процес виробництва готової продукції; - копії документів , які підтверджують видобуток вугілля та залізорудної сировини на території Російської федерації.
Проаналізувавши норми чинного законодавства України, дослідивши доводи сторін, та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Митним кодексом України (далі по тексту - МК України) та Правилами визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, затверджених ОСОБА_6 ОСОБА_7 Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованих Законом України від 06.07.2011р. № 3592-VI (далі - Правила).
Відповідно до ст. 259 МК України, митна вартість товару обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Положеннями ст.355 МК України, врегульовано перелік документів та відомостей, необхідних для митного контролю.
Так, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б)транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в)визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.
Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.
Відповідно до п.1. ст.36 МК України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Згідно п.7 ст.36 МК України, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_6 України.
Порядок та умови застосування преференційного режиму в рамках міжнародних угод про вільну торгівлю визначено положеннями Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних Держав від 20.11.2009р. (далі Правила)
Відповідно до положень зазначених Правил, "Країною походження товарів" є країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній обробці/переробці.
Відповідно до п.6.1 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1.
Пунктом 6.3 Правил, передбачено, що під час вивезення товарів з держав - учасниці Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства.
Стаття 43 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують крану походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Сертифікат про походження товару у відповідності до ч.3 ст. 43 Митного кодексу України - це документ який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення.
Надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені п.6.1 Правил та ст. 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, які підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до Ст.45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію. До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки. Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, коли така перевірка ініціюється у зв'язку з кримінальним провадженням.
У випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.
Суд зазначає, що сумніви щодо відомостей, зазначених у сертифікаті, які митниця пов'язує зі змістом актів експертизи є безпідставними, оскільки згідно з п. 5.1 цих Правил, товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цим Правилам. Для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару (п.6.1 Правил визначення країни походження товарів 2009р.).
Відповідно до п. 6.6 Правил, у разі надання сертифіката, що містить у графі 9 відомості про товарну позицію, у якій класифікується кінцевий товар, відмінні від відомостей, що містяться в митній декларації, питання про можливість надання режиму вільної торгівлі вирішується митним органом країни ввезення після надання імпортером (вантажоодержувачем) висновку про походження товару або акта експертизи, який виданий уповноваженим органом або іншими організаціями відповідно до національного законодавства держави - учасниці Угоди та який однозначно свідчить про те, що товар піддавався достатній обробці (переробці) в державі - учасниці Угоди.
Таким чином, саме сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму. При цьому акти експертизи про походження товару позивач не зобов'язаний був надавати, оскільки дані акти обов'язково надаються лише у разі пред'явлення сертифікатів, що містять у графі 9 відомості про товарну позицію, у якій класифікується кінцевий товар, відмінний від відомостей, що містяться в митній декларації.
У графі 13 Сертифікату зазначена країна походження товару - "Російська Федерація", яка є учасницею Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994р., що також відповідає іншим документам, наданим для митного контролю.
Відповідно до змісту п.6.3 Правил під час вивезення товарів з держав-учасниць Угоди Сертифікат про проходження товару форми СТ-1 як і акт експертизи для оформлення вказаного сертифікату, видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства.
Таким чином, визначення країни походження товару, зокрема, відповідно до критерію достатньої обробки/переробки товару, вказаного у п.2.4 Правил, здійснюється органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства. За умови виконання такого критерію видається Сертифікат про проходження товару форми СТ-1 з зазначенням критерію походження у графі 9 сертифікату, який однозначно свідчить про країну походження товару.
Так надаючи оцінку оскаржуваному листу-відмові митного органу від 12.05.2015р., суд зазначає, що саме Сертифікат про проходження товару форми СТ-1, за відсутності розбіжностей в наданих документах про країну походження товару, підтверджує країну походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі відповідно до п.6.1 Правил.
Крім того, суд зазначає що визначення критерію достатньої обробки/переробки товару митними органами країни ввезення товару (дублювання функцій Торгово-промислової палати країни вивезення) шляхом аналізу та повторної перевірки документів, що надавалися ТТП для експертизи, вищевказаними Правилами не передбачено.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Керуючись ст.ст.71, 86, ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.
Зобовязати Дніпропетровську митницю ДФС відновити режим вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь».
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1