Справа № 816/78/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 р.Справа № 816/78/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - Мизиненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 816/78/16

за позовом ОСОБА_3

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

27 січня 2016 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни (далі по тексту - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії (далі по тексту - Фонд), в якому просив суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську Олену Степанівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_3, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 8000,00 євро.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі № 816/78/16 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 р. по справі № 816/78/16, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ст.717, ч.4 ст.719, ч.1 ст.722 Цивільного кодексу України стверджує, що позивач, прийнявши у дар від ОСОБА_5 частину банківського вкладу, отримав усі права та обов'язки попереднього вкладника, у т.ч. право на відшкодування коштів за вкладом, закріплене у ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на викладене, грошові кошти, що знаходяться на вкладному рахунку 2635.2.102733.003 згідно договору-заяви № 300131/127370/370-14 від 03.11.2014 року про банківський строковий вклад «Пенсійний» в розмірі 8000 євро, що еквівалентно 195454,10 грн. за офіційним курсом НБУ на дату укладення договору дарування, належать позивачу на праві приватної власності, тобто, позивач є вкладником банку у розумінні ст.1058 ЦК України, та на нього розповсюджується дія договору банківського вкладу в частині подарованої суми. Оскільки позивач володіє усіма правами та обов'язками вкладника, є законним набувачем грошових коштів згідно з договором дарування, то у відповідності до ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягає внесенню до переліку вкладників Банку із визначенням розрахункової суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі № 816/78/16 скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін. З посиланням на п.4, п.5-4 ч.1 ст.2, ч.2 ст.26, ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначив, що позивач не є вкладником у розумінні положень цього Закону, оскільки не є особою, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу. Позивач є лише особою, яка має документально підтверджені вимоги до банку, тобто, кредитором банку (у випадку заявлення ним відповідних вимог в порядку та у строки, передбачені чинним законодавством). Враховуючи наявність окремого порядку задоволення вимог кредиторів, вважає, що відсутні підстави для включення грошових вимог позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду. Крім того, вказує, що АТ «Фінанси та Кредит» не є стороною укладеного з позивачем договору дарування грошових коштів, а тому у АТ «Фінанси та Кредит» не виникає будь-яких обов'язків на підставі цього договору.

Третя особа в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Стверджує, що договір дарування між вкладником банку ОСОБА_5 та позивачем по справі є нікчемним, оскільки направлений на отримання ОСОБА_5 залишку суми вкладу, що перевищує 200000 грн., не у четверту чергу, як це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а у першу чергу без додержання процедури, встановленої цим Законом. З посиланням на ч.ч.1, 2 ст.37, ч.2 ст.38 цього Закону зазначив про наявність у уповноваженої особи права виявляти правочини, які є нікчемними в силу закону. Вказує, що позивач у розумінні п.4 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є вкладником, оскільки не укладав з банком договорів банківського вкладу або рахунку, не є власником іменних депозитних сертифікатів. При цьому, зобов'язання Фонду у випадку неплатоспроможності банку відшкодувати кожному вкладнику суму вкладу за рахунок державної грошової компенсації, є зобов'язанням, яке нерозривно пов'язано саме з особою такого вкладника, а відтак, в силу ст.515 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у такому зобов'язанні не допускається. Враховуючи викладене, вважає, що підстави для відшкодування Фондом позивачеві коштів у розмірі 8000 євро відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що третя особа по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника третьої особи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 листопада 2014 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_5 укладено договір-заяву № 300131/127370/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 370 днів в іноземній валюті, за умовами якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2635.2.102733.003 в сумі 10000 євро, на строк з 03 листопада 2014 року по 08 листопада 2015 року (а.с. 12).

Згідно з меморіальним валютним ордером від 03 листопада 2014 року № 84465 на депозитний рахунок ОСОБА_5 перераховано суму 10000 євро (а.с.13).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року включно.

18 вересня 2015 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_3, ОСОБА_6 (обдаровувані) укладено договір дарування грошових коштів, за умовами якого дарувальник подарував та передав обдаровуваним, а обдаровувані прийняли в дар від дарувальника грошові кошти 10000 євро, зокрема ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 8000 євро, що еквівалентно 195454,10 грн., які знаходяться в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" згідно з договором-заявою від 03 листопада 2014 року № 300131/127370/370-14 (а.с. 17-18). Договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований у реєстрі за № 3000.

04 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської О.С. із заявою про включення його до загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (а.с. 14-15).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку", а саме: заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на два роки з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно.

Листом від 29 грудня 2015 року № 3-131100/25259 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявська О.С. повідомила ОСОБА_3 про те, що на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку ОСОБА_3 не є вкладником банку та не був включений до бази вкладників банку, у зв'язку із чим гарантії щодо виплати відшкодування коштів за вкладами на нього не поширюються. Крім того, зазначено, що у відповідному порядку ОСОБА_3 може заявити свої вимоги до банку як кредитор (а.с. 19-20).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію стосовно збільшення за рахунок позивача кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду на суму 8000 євро.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не є вкладником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", оскільки ним або на користь нього не укладався договір банківського вкладу з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", позивач не є власником іменного депозитного сертифіката, тому грошові кошти, передані йому за договором дарування грошових коштів від 18 вересня 2015 року, не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду на підставі Закону № 4452-VI, у зв'язку із чим підстави для внесення відповідачем ОСОБА_3 до повного переліку вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі по тексту - Закон №4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону №4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частиною 1 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону (ч.ч.5, 6 ст.27 Закону №4452-VI).

Відповідно до Закону №4452-VI розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі по тексту - Положення № 14).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу ІІІ Положення №14 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення (пункт 6 розділу ІІІ Положення №14).

Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення № 14 Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Отже, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відшкодування коштів за вкладами здійснюється на підставі затвердженого виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (стаття 1059 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1062 цього Кодексу на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Згідно з частиною першою статті 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, договір банківського вкладу укладається саме з фізичною особою або юридичною особою та з банком.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладання ОСОБА_5 договору банківського вкладу з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_3 В той же час, позивач особисто від свого імені також не укладав договору банківського вкладу або банківського рахунку із ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

У свою чергу, відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому (ст.718 ЦК України).

Згідно зі ст.720 ЦК України сторонами у договорі дарування можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, ОСОБА_8 Крим, територіальна громада.

Отже, відносини за договором дарування виникають між дарувальником (ОСОБА_5) та обдаровуваним (ОСОБА_3.), а та є відмінними від правовідносин між банком та вкладником.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст.510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

За приписами ст.515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що норми Закону № 4452-VI, яким урегульовано правовідносини з приводу здійснення Фондом відшкодування на користь вкладників-фізичних осіб у разі неплатоспроможності банку, не допускають переходу прав та обов'язків, як вкладника, і нерозривно пов'язані з особою вкладника, в даному випадку - ОСОБА_5, а тому в цих правовідносинах заміна вкладника не є можливою у розумінні вищенаведених норм права.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, особа, з якою укладено договір дарування частини грошових коштів за договором банківського вкладу під час дії тимчасової адміністрації, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом. Укладення вказаного договору дарування не має наслідком внесення необхідних змін до договору банківського вкладу щодо заміни сторони, а отже не дає підстав особі, з якою було укладено договір дарування частини грошових коштів за договором банківського вкладу, автоматично набути статусу вкладника банку.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до положень частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику Банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, саме станом на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день. Однак, станом на день початку процедури виведення Банку з ринку (17.09.2015 року) позивач не був вкладником Банку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не є вкладником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а тому грошові кошти, передані йому за договором дарування грошових коштів від 18 вересня 2015 року, не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду на підставі Закону № 4452-VI, у зв'язку із чим підстави для внесення відповідачем ОСОБА_3 до повного переліку вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, визнавши нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) № 002-18509-130215 від 13.02.2015 р., укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_9, та не включивши позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_3, якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 8000,00 євро, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 816/78/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 26.04.2016 р.