Справа № 274/4480/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/4169/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирського суду від 08 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року

у справі № 274/4480/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирського суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій відповідачів і стягнення заборгованості з виплати пенсії з липня по вересень 2015 року у розмірі 23 625,00 грн., з яких на її користь 11 802,50 грн. та 11 502,50 грн. - на загальні потреби держави України.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирського суду від 08.12.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2 оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просила скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована переважно тим, що управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області у результаті здійснення перерахунків пенсії позивача у 2004 та 2008 роках протиправно виплачує їй пенсію у розмірі меншому, ніж передбачено нормами чинного пенсійного законодавства України.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області з 10.10.1994. ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У січні 2004 року пенсію позивачу перераховано відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що є у пенсійній справі позивачки. Пенсія ОСОБА_2 розрахована із заробітної плати за період з 1.05.1996 по 30.04.1998.

Також судами попередніх інстанцій установлено необгрунтованість посилань позивачки на неправильне проведення перерахунку відповідачем її пенсії в січні 2004 року та у 2008 році, неправильне визначення коефіцієнту її заробітку, нарахування доплат до пенсії, оскільки судовими рішеннями у справі № 2а/603/76/12, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2013 установлено, що управління Пенсійного Фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вчасно та в повному обсязі нараховувало і виплачувало належну ОСОБА_2 пенсію за період з 2002 року по 2011 роки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пенсія ОСОБА_2 нарахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується зі вказаним обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій і виходить з такого.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни Україні мають право на державне пенсійне забезпечення, наступними видами пенсій: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втраті годувальника, за вислугу років; б) соціальні пенсі.

Згідно зі змістом статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від право на пенсію за віком мають право жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Положеннями статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55. У пункті «е» статті 55 вказаного Закону зазначено, що на пенсію за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до змісту статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Оскільки, як установлено судами попередніх інстанцій, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, пенсія позивачу у період з липня по вересень 2015 року виплачувалась згідно з указаним перерахунком, а підстав для перерахунку призначеної пенсії позивача з липня 2015 року не установлено і на такі не посилається позивач, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2016 було відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 584,64 грн., до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирського суду від 08 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року в цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 584,16 грн.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель