Справа № 635/1587/16-а
Суддя: Караченцев І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/635/25/2016
Справа № 635/1587/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського районного суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що вона перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та отримувала пенсію державного службовця згідно закону України "Про державну службу" з 22 грудня 2010 року.

У звязку з тим, що з 01 квітня 2015 року Управління пенсійного фонду України в Харківському районі припинило виплату пенсії, посилаючись на закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії.

06 лютого 2016 року позивачка ОСОБА_1 отримала рішення Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 27 січня 2016 року № 109433/8 про відмову в поновлені виплат і просить суд визнати протиправними дії щодо призупинення виплати пенсії з 01 червня 2015 року та зобовязати Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області поновити виплату їй пенсії.

Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області проти позову заперечує, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримувала пенсію державного службовця згідно закону України "Про державну службу" з 22 грудня 2010 року.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до закону України "Про державну службу", якою, зокрема, передбачено, і тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього закону у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах передбачених цим законом та законом України "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Пунктом пятим Прикінцевих положень закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року N 213- VIII встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення пенсій, в т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) саме призначаються, а не виплачуються, відповідно до законів України "Про державну службу", «Про судоустрій і статус суддів".

Згідно із частиною четвертою статті 37 закону України "Про державну службу" (із змінами, внесеними законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ) закріплено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту першого статті 10 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ") у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбачених цим законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Також, відповідно до абзацу другого частини першої статті 47 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами, внесеними законом України від 02 березня 2015 року № 213- VІІІ) встановлено, що у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту першого статті 10 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються.

Оскільки позивач - ОСОБА_1, станом на 01 квітня 2015 року працює на посаді судді апеляційного господарського суду Харківської області, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", то з 01 квітня 2015 року позивачці призупинено виплату пенсії.

На підставі закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 № 213-VIII, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1, частиною першою статті 6, частиною першою, другою статті 8 Конституції України: Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй, права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 працює на посаді судді Харківського апеляційного господарського суду та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області і отримувала, відповідно до закону України "Про державну службу" пенсію державного службовця з 20 грудня 2010 року, а з 01 квітня 2015 року їй було призупинено виплату пенсії.

Позивач -ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії, але, 06 лютого 2016 року отримала відмову.

Не погоджуючись з цим рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Суд вважає дії Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо призупинення виплати позивачці пенсії за віком з 01.06.2015 року протиправними, та такими, що порушують її законні права та інтереси, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, ії життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 47 цього закону пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України Про статус народного депутата України, Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами (Про державну службу, Про судоустрій і статус суддів та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки, до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів (Про державну службу, Про судоустрій і статус суддів та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивачку не поширюються встановлені частиною першою статті 47 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачкою посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними законами, пенсія призначається відповідно до закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тому, з 01 червня 2015 року, відсутні правові підстави для невиплати позивачці пенсії.

Такий висновок щодо правового застосування норм частини першої статті 47 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та пункту 5 Прикінцевих положень закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII відповідає судовій практиці постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року по адміністративній справі № 577/4727/15-а і постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року по адміністративній справі № 202/4641/15-а (2-а/202/104/2015) та правовій позиції, висловленій Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 серпня 2015 року по адміністративній справі № 202/4641/15-а.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачем, як органом, на який законом покладено обов'язок з виплати пенсій, внаслідок порушення норм чинного законодавства, допущено по відношенню до позивачки ОСОБА_1. В.О. протиправну бездіяльність, що виявилась у нездійсненні останній відповідних виплат, починаючи з 01 червня 2015 року.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись статтями 159-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії державного службовця з 01 червня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Караченцев