Справа № 819/48/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/48/14-a

11 квітня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

За участі представників:

позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою Прокурор м.Тернополя до Тернопільська міська рада про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Тернополя звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс», рішення Тернопільської міської ради № 6/39/114 від 29.11.2013 р. «Про внесення змін до рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається не то, що відповідачем при прийнятті спірних рішень суттєво порушено вимоги земельного законодавства, а саме, порушено вимоги ст. 123 Земельного кодексу України, яким передбачено наявність нотаріальної згоди на вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача. Також посилається на то, що виділення ПМП «Люкс» вказаної в оспореному рішенні земельної ділянки для будівництва міні гідроелектростанції порушує вимоги Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», оскільки цим законом строком на пять років з 11.03.2011 р. введено мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення, незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, а саме: земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень; земельних ділянок обєктів фізичної культури і спорту, оскільки земельна ділянка, стосовно якої відповідачем прийнято оспорюване рішення відноситься до земель рекреаційного призначення, а будівництво такого об»єкту може здійснюватись на землях, які відповідно до категорії, визначеної Земельним Кодексом України відносяться до земель енергетики.

В судовому засіданні прокурор також звернула увагу на то, що на момент прийняття оскаржених рішень вищевказана земельна ділянка, відповідно до Плану зонування території міста Тернополя належала до зони рекреаційно-ландшафтних територій, наразі належить до зони об»єктів природно-заповідного фонду. Враховуючи всі наведені підстави і порушення при прийнятті оскаржених рішень, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Вважає, що земельну ділянку, про яку ідеться в оспорюваному рішенні відчужено для суспільних потреб або з мотивів суспільної необхідності, тому і посилання прокурора на порушення Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» є помилковим. Вважає, що виділення даної земельної ділянки спрямовано на реалізацію Закону України «Про альтернативні джерела енергії», «Про електроенергетику», тому вважає, що оскаржені рішення прийняті згідно чинного законодавства та у межах повноважень , визначених Законом України «Про місцеве самоврядування»

В судовому засіданні представник відповідача також звернула увагу на то, що друге рішення стосовно внесення змін у рішення від 05.02.2013 р. прийнято на підставі неодноразових звернень директора ПМП «Люкс», а не з власної ініціативи ради, тому вважає, що підстави для задоволення позову прокурора відсутні.

Представники третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області підтримали думку прокурора. Пояснили, що представники органу, який вони представляють, відповідно до законодавства брав участь у проведені перевірки щодо законності прийнятих міською радою рішень, що стали предметом оскарження, та підтримують думку прокурора щодо наявності виявлених порушень та щодо під ставності заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору директор ПМП »Люкс» - вважає заявлені прокурором позовні вимоги безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що при внесенні змін у рішення відповідача від 15.02.2013 р. враховано всі зауваження щодо відповідності розміщення обєкту - музею-садиби з розвитку гідроенергетики з міні гідроелектростанцією на землях даної категорії земель. Вважає важливим для розвитку міста будівництва такого обєкту. На підтвердження такої позиції надає Проект попереднього планувального рішення розташування музею-садиби розвитку гідроенергетики з міні гідроелектростанцією на річці Серет в районі дамби Тернопільського ставу м. Тернополі, пояснювальну записку щодо екологічної чистоти « Музею-садиби розвитку гідроенергетики з міні гідроелектростанцією на річці Серет в районі дамби Тернопільського ставу м. Тернополі. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

09.01.2013 р. до Тернопільської міської ради звернувся директор ПМП «Люкс» ОСОБА_3 із заявою, в якій просив повторно винести на розгляд сесії міської ради питання про виділення йому земельної ділянки площею 0,15 га під будівництво міні ГЄС в районі дамби Тернопільського ставу, яку було прийнято відповідачем, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, що розташований у правому нижньому куті за реєстраційним номером 64/1/13/13-Ю 09.01.2013 р. (а. с. 19), та журналом електронної реєстрації вхідної кореспонденції.

Дане питання 20.11.2012 р. було предметом розгляду Постійної комісії з питань містобудування Тернопільської міської ради, відповідно до висновку № 17 якої було вирішено погодити проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу» за умови:

1. Заключити договір з міською радою.

2. Показати джерела фінансування даного проекту.

Також відповідно до висновку № 111 Постійної комісії з питань природокористування , приватизації, продажу та оренди землі від 15.11.2012 р. - рішення не було прийнято, тобто, проект рішення не погоджено.

06.02.2013 р. на основі звернення ПМП «Люкс» та з урахуванням висновків постійних комісій з питань містобудування, з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі, Відділом земельних ресурсів Тернопільської міської ради було підготовлено проект рішення Тернопільської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ( а. с. 31).

15.02.2013 р. за результатами розгляду звернення ПМП «Люкс» на двадцять дев»ятій сесії шостого скликання Тернопільської міської ради прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 0,15 га в оренду терміном на п»ять років для будівництва і обслуговування гідроелектростанції на р. Серет в районі дамбі Тернопільського ставу ( а. с. 17).

04.07.2013 р. до Тернопільської міської ради надійшла заява директора ПМП «Люкс» ОСОБА_3, в якій він просить внести зміни у рішення міської ради від 05.02.2013 р. № 6/29/87 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу» та зазначити в ньому, за рахунок яких земель надається дозвіл на складання проекту відведення під будівництво міні ГЄС на річці Серет в районі дамби Тернопільського ставу, яку було прийнято відповідачем, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, що розташований у правому нижньому куті за реєстраційним номером 64/4/13/13-Ю 04.07.2013 р. ( а. с. 158)

06.08.2013 р. до Тернопільської міської ради надійшла заява директора ПМП «Люкс» ОСОБА_3, в якій він просить внести зміни у рішення міської ради від 05.02.2013 р. № 6/29/87 « Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу» та замість слів «Міні гідроелектростанції на р. Серет» читати «музай-садиба розвитку гідроенергетики з міні гідроелектростанцією» та доповнити словами «за рахунок земель рекреаційного призначення», яку, згідно із журналом електронної реєстрації вхідної кореспонденції було прийнято за реєстраційним номером 64/5/13/13-Ю 06.08.2013 р. ( а. с. 159-160)

13.08.2013 р. вищезазначені звернення було розглянуто на засіданні Постійної комісії з питань містобудування та, відповідно до висновку № 13 від 13.08.2013 р. рішення з даного питання не прийнято ( а. с. 39). 8.08.2013 р. , відповідно до висновку № 47 - Постійною комісією з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі рішення з даного питання також не прийнято, тобто, як встановлено у судовому засіданні не погоджено внесення відповідних змін.

З урахуванням вищенаведеного, 13.08.2013 р. Відділом земельних ресурсів Тернопільської міської ради запропоновано на розгляд сесії проект рішення «Про внесення змін в рішення від 05.02.2013 р. № 6/29/87».

02.10.2013 р. до Тернопільської міської ради надійшла заява директора ПМП «Люкс» ОСОБА_3, в якій він просить викласти рішення від 15.02.2013 р. № 6/29/87 в наступній редакції «Для будівництва музею садиби з розвитку гідроенергетики з мікро гідроелектростанцією на річці Серет в районі дамби Тернопільського ставу та зазначити в ньому, за рахунок яких земель надається дозвіл на складання проекту відведення», яку, згідно із журналом електронної реєстрації вхідної кореспонденції було прийнято за реєстраційним номером 64/7/13/13-Ю 02.10.2013 р. ( а. с.161-162)

Заяву із таким самим змістом було зареєстровано відповідачем 13.11.2913 р. за № 64/8/13/13-Ю (а. с. 163-164).

29.11.2013 р. Тернопільською міською радою прийнято рішення «Про внесення змін в рішення від 05.02.2013 р. № 6/29/87 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс» ( а. с. 33).

Прокуратурою м. Тернополя, на підставі постанови про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 08.01.2014 р. проведено перевірку в порядку нагляду за додержанням законів при прийнятті Тернопільською міською радою рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс», рішення Тернопільської міської ради № 6/39/114 від 29.11.2013 р. «Про внесення змін до рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс». (а. с. 33).

Виявлені під час проведеної прокурором перевірки порушення і стали підставою для звернення Прокурора м. Тернополя із позовом про скасування вищезазначених рішень.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, ч. 1 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 року N 280/97-ВР (далі Закон N 280/97-ВР) місцеве самоврядування це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Ст. 25 Закону N 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, які кореспондуються із нормами ст. 33 Закону N 280/97-ВР що встановлює повноваження органів місцевого самоврядування в у сфері регулювання земельних відносин. Зокрема повноваження щодо надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ЗК України.

Ст. 123 ЗК України встановлюється порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання вищезазначених нормативно-правових актів, якими врегульовано повноваження органів місцевого самоврядування в сфері земельних відносин, рішенням першої сесії Тернопільської міської ради шостого скликання затверджено Регламент Тернопільської міської ради шостого скликання (далі Регламент).

Ст. 30 вище зазначеного регламенту встановлюється Порядок підготовки питань до розгляду на пленарному засіданні ради.

Ч. 2 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Судом встановлено, що 09.01.2013 р. із відповідним клопотанням до Тернопільської міської ради звернувся директор ПМП «Люкс» ОСОБА_3 В ньому повторно просив винести на розгляд сесії міської ради питання про виділення йому земельної ділянки площею 0,15 га під будівництво міні ГЄС в районі дамби Тернопільського ставу.

В судовому засіданні також встановлено, що на виконання вимог Регламенту Тернопільської міської ради шостого скликання, питання про відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу було предметом розгляду Постійної комісії з питань містобудування Тернопільської міської ради, якою погоджено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу, за умови. Натомість, Постійною комісією з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі від 15.11.2012 р. - рішення не було прийнято, тобто, проект рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою вказаної земельної ділянки не погоджено.

Судом в ході розгляду даної справи також з»ясовано, що рішенням двадцять п»ятої сесії Тернопільської міської ради від 05.10.2012 р. № 6/25/83 «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення парку «Топільче», затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території рекреаційного призначення та встановлено межі території парку «Топільче» загальною площею 59,9858 га. Надано земельну ділянку управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради в постійне користування для обслуговування парку «Топільче» та віднесено дану земельну ділянку до земель рекреаційного призначення за основним цільовим призначенням.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи то, що на момент підготовки проекту оспорюваного рішення від 05.02.2013 р. право користування земельною ділянкою площею 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 05.10.2012 р. № 6/25/83 належало управлінню культури і мистецтв Тернопільської міської ради (а. с. 108-112), суд погоджується із доводами позивача про необхідність, на виконання вимог ч. 2 ст. 123 ЗК України, обовязкового надання до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - письмової згоди землекористувача (в даному випадку - управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради), засвідченої нотаріально, відповідно до приписів ч. 2 ст. 149 ЗК України щодо її вилучення.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально не вимагалась відповідачем, оскільки її землекористувачем є Тернопільська міська рада, з огляду на наступне. Відповідно до Земельного Кодексу України, суб»єктами набуття права власності на земельні ділянки є громадяни та юридичні особи. Проте, управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради є окремою юридичною особою, що в судовому засіданні визнано і не заперечувалось сторонами, а відтак, з огляду на приписи чт 3 ст. 72 КАС України, не підлягають доказуванню.

Відповідно визначення закріпленого у ст. 50 ЗК України - до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Положеннями ст. 51 ЗК України закріплено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Ст. 1 Закону України Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах від 11.03.2011 р. № 3159-VI (далі Закон № 3159-VI) введено мораторій, строком на пять років на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форм власності в містах та інших населених пунктах, а саме: земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень: земельних ділянок обєктів фізичної культури і спорту.

Ст. 19 ЗК України встановлено розподіл категорії земель за основним цільовим призначенням.

Відповідно до єкспликації земель парку «Топільче» ( а. с. 108), земельна ділянка на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу, згідно класифікації, визначеної ст. 19 ЗК України належить до земель рекреаційного призначення.

Ст. 50 ЗК України визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації і відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Ст. 51 ЗК України встановлено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Таким чином, переважним видом використання спірної земельної ділянки є використання її для розміщення розміщення об»єктів, перелік яких наведено у ст. 51 ЗК України.

В той же час, серед категорій, передбачених ч. 1 ст. 19 ЗК України також передбачена така категорія як землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Ст..Ст. 76 ЗК України визначено, що землями енергетичної системи землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача.

Аналізуючи зміст прийнятого відповідачем 15.02.2013 р. рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 0,15 га в оренду терміном на п»ять років для будівництва і обслуговування гідроелектростанції на р. Серет в районі дамбі Тернопільського ставу, з урахуванням об»єкту, для розміщення якого надається дозвіл на виготовлення вказаного проекту землеустрою та співставляючі його зі змістом ст. 19 ЗК України, якою визначено розподіл категорії земель за основним цільовим призначенням, суд приходить до висновку про те, що розміщення зазначеного у рішенні об»єкта неможливо без зміни основного цільового призначення земельної ділянки із земель рекреаційного призначення на землі енергетичної системи, що порушує вимоги ст.1 Закону № 3159-VI.

Суд також звертає увагу на то, що зауваження з цього приводу було подано до проекту рішення, що вносилось на розгляд сесії Тернопільської міської ради начальником управління правового забезпечення Тернопільської міської ради Печі лем О. В.( а. с. 8).

На виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі, судом витребувано інформацію щодо належності до певної зони відповідно до плану зонування території м. Тернополя земельної ділянки вказаної у спірних рішеннях ( а. с. 148).

У відповіді, що надійшла з Управління містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 446/14 від 07.04.2014 р. ( а. с. 152), вказано, що відповідно до плану зонування території м. Тернополя, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 14.02.2006 р. № 4/18/50 земельна ділянка площею до 0,15 га в районі дамби Тернопільського ставу належить до зони рекреаційно-ландшафтних територій, згідно Плану зонування території м. Тернополя, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 27.01.2014 р. № 6/44/12 вищезгадана земельна ділянка належить до зони об»єктів природно-заповідного фонду.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. N 3038-VI (далі Закон № 3038 VI) встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

П. 2 ч. 1 Закону України № 3038 VI встановлено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

Нормами ст. 18 Закону України № 3038 VI передбачено, що план зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Ст. 24 цього Закону передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території забороняється.

Аналізуючи зміст прийнятого відповідачем 15.02.2013 р. рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 0,15 га в оренду терміном на п»ять років для будівництва і обслуговування гідроелектростанції на р. Серет в районі дамбі Тернопільського ставу, з урахуванням об»єкту, для розміщення якого надається дозвіл на виготовлення вказаного проекту землеустрою та належності вказаної ділянки до певної категорії територій, згідно плану зонування м. Тернополя, та співставляючі його зі змістом вищезазначених норм Закону України № 3038 VI суд приходить до висновку, що рішенням відповідача порушуються також і вимоги ст. 24 Закону України № 3038 VI.

Аналізуючи зміст рішення відповідача № 6/39/114 від 29.11.2013 р. «Про внесення змін до рішення від 15.02.2013 р. № 6/29/87 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс», суд також приходить до висновку про його невідповідність вимогам ст.1 Закону № 3159-VI та ст. 24 Закону України № 3038 VI, оскільки зміні, внесені у рішення № 6/29/87 від 15.02.2013 р. не виключають наявність електрогенеруючого об»єкту - міні гідроелектростанції, а - відтак тягне за собою зміну основного цільового призначення земельної ділянки про яку ідеться у рішенні.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст. 123 Земельного кодексу України підставою для відмови в узгодженні проекту може бути невідповідність його положень вимогам законів і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

За наявності таких обставин, а саме, встановленої в судовому засіданні невідповідності прийнятих відповідачем рішень № 6/29/87 від 15.02.2013 р. та № 6/39/114 від 29.11.2013 р., суд приходить до висновку про наявність у нього законодавчо визначених підстав для відмови в узгодженні проекту землеустрою, що, в свою чергу, унеможливлює прийняття відповідачем таких рішень.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія мораторію, передбаченого ст.1 Закону № 3159-VI, у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 146 ЗК України - викуп земельних ділянок для суспільних потреб, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Вищезазначені правовідносини врегульовано приписами Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» 17.11. 2009 р. N 1559-VI .

При цьому, жодних належних та допустимих доказів застосування у спірних правовідносинах порядку, передбаченого цим Законом відповідачем, на виконання приписів ч.2 ст. 71 КАС України не наведено, а судом, на виконання виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування обставин по справі існування таких доказів не виявлено.

При цьому, інші доводи представників сторін та третьої особи не можуть бути прийняті до уваги судом та вплинути на висновки суду при вирішенні питання про правомірність прийняття рішення, оскільки жодного відношення до підстав, за яких відбулось його прийняття, не мають, та вищевикладених висновків суду жодним чином не спростовують.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, та за результатами оцінки судом наданих сторонами доказів стосовно дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення, зважаючи на встановлену невідповідність правової поведінки відповідача у спірних правовідносинах вимогам законодавства, що їх врегульовує, та недотримання ним вимог п. 1 - 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, при прийнятті оскаржуваного рішення - суд приходить до висновку про протиправність прийнятих відповідачем рішень № 6/29/87 від 15.02.2013 р. та № 6/39/114 від 29.11.2013 р., та необхідність його скасування.

Керуючись ст. ст. 11, 86, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 р. "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП "Люкс".

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської міської ради № 6/39/114 від 29.11.2013 р. "Про внесення змін в рішення від 05.02.2013 р. № 6/29/87 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП "Люкс".

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 16.04.2014 р.

Суддя Білоус І.О.