Справа № К/9991/16462/12-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/9991/16462/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2012р. у справі за його позовом до Українського науково-дослідного інституту пожежної безпеки Міністерства надзвичайних ситуацій України про зобов'язання виплатити компенсацію, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2011р. позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2012р. рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, з 15.05.2008р. по 15.05.2011р. позивач проходив службу в органах цивільного захисту на посаді співробітника відділу випробувань речовин і матеріалів науково-дослідного центру №3 УНДІ пожежної безпеки МНС України.

Наказом №34 о/с від 13.05.2011р. позивач був звільнений зі служби в запас Збройних Сил України за підпунктом 1 пункту 99 (після закінчення строку контракту) Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки атестованим працівникам служби цивільного стану не врегульовано Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту №629 від 21.07.2005р. та Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, затв. наказом МНС України №447 від 10.06.2008р., воно має бути врегульовано відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про відпустки».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про відпустки», в той час коли необхідно застосувати норми Закону України «Про правові засади цивільного захисту» та постанову Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007р.

Також апеляційний суд виходив з того, що спеціальним законодавством не передбачено виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту право на отримання особами рядового і начальницького складу при звільненні компенсації за невикористану відпустку не передбачено, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, оскільки порядок надання відпусток особам рядового і начальницького складу цивільного захисту, в тому числі невикористаної її частини, врегульовано Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, а тому норми Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки», на які посилається позивач в обґрунтування касаційної скарги, на спірні правовідносини не поширюються.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2012р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник