Справа № 653/3955/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 653/3955/15-а

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції: Калімбет Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, третя особа - Державна казначейська служба України про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

16 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов'язати управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області (далі - управління ПФУ) поновити їй виплату пенсії з 2009 року, з дня прийняття рішення Конституційним Судом України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1995 році ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання до Ізраїлю, і з того часу не отримувала призначену їй раніше в Україні пенсію за віком. Після прийняття Кабміном України постанови № 234 про затвердження Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АРК та м.Севастополя, представник позивача звернувся до управління ПФУ із заявою про поновлення раніше призначеної пенсії, але відповідач з незаконних підстав відмовив ОСОБА_2 в поновленні виплати пенсії.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що поновлення пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не передбачено законодавством України.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Позивачці по досягненні пенсійного віку та наявності достатнього трудового стажу Київським райсоцзабезом м. Сімферополя у 1992 році призначена пенсія за віком.

У 1995 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю та з моменту виїзду пенсію за віком не отримувала.

Постановою правління ПФУ від 07.07.2014 року №13-4, зокрема, управління ПФУ у Генічеському районі Херсонської області визначено правонаступником територіальних управлінь ПФУ, які знаходяться на тимчасово окупованій території.

08 жовтня 2015 року позивачка через уповноваженого представника звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати раніше призначеної їй пенсії.

За результатами розгляду заяви, управління ПФУ листом № 3298/09 від 13.10.15 року повідомило, що Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АРК та м.Севастополя, на який посилається позивач, визначає механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АРК та м.Севастополя, а поновлення пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не передбачено законодавством України.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 не поширюється на спірні правовідносини щодо призначення пенсії або поновлення її виплати особі, що постійно проживає за межами України. В свою чергу органами ПФУ правомірно не розглядалось питання щодо поновлення виплати пенсії позивачці, у зв'язку з неподанням нею особисто заяви про поновлення виплати пенсії.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина третя статті 25 Конституції України).

Відповідно до ст.ст.49,51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого дана Верховною Радою України. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за 6 місяців наперед перед виїздом.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, встановлено, що необхідною умовою для реалізації особою права на отримання пенсії є реєстрація її місця проживання на території України. З цієї норми вбачається, що через те, що ОСОБА_2 не проживає на території України, виплата їй пенсії неможлива.

Проте, Конституційний Суд України в рішенні від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 визнав такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір.

Зокрема, в пункті 3.3 цього рішення зазначено, що оспорюваними нормами Закону конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

При цьому Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Судова колегія враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини по справі "Пічкур проти України" № 10441/06 від 07.02.2014р. встановлено, що у випадку припинення виплати пенсії особі яка виїхала за кордон, має місце порушення ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу, оскільки заявника частково або повністю позбавили певної матеріальної допомоги на дискримінаційній підставі.

Зазначена позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в постанові від 19 травня 2015 року № 21-168а15.

Вищевикладене спростовує доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про відсутність у позивача права на відновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (в редакції від 30.07.2015 року).

Відповідно до п.1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п.2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за № 804/25581, визначені органи, що здійснюють пенсійне забезпечення та надання соціальних послуг особам, які проживають на території АР Крим та м.Севастополя: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - щодо пенсійного забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; управління Пенсійного фонду України в Генічеському, Каланчацькому, Новотроїцькому та Чаплинському районах Херсонської області - щодо осіб, які отримують пенсію відповідно до інших законодавчих актів.

Враховуючи, що позивач є громадянкою України та в останнє була зареєстрована у м.Сімферополі, нею, відповідно до постанови правління ПФУ № 13-4, обґрунтовано обрано саме управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області, як орган, до якого вона звернулась за поновленням пенсії.

Пункт 4.1 Порядку № 22-1 передбачає, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Таким чином, обов'язковою умовою відновлення виплати раніше призначеної пенсії є подача пенсіонером заяви встановленої форми та необхідних документів особисто або через законного представника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 склала особисто заяву до управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області, яка містить всі відомості відповідно до додатку №2 Порядку № 22-1, що подана через представника ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності. До заяви позивачем надані: копія довіреності, копія паспорту, копія картки платника податку, копія трудової книжки (а.с.12-48). Вказані обставини підвтерджують виконання позивачем вимог закону для поновлення виплати їй пенсії.

Відтак, висновки суду першої інстанції про правомірність відмови позивачу у відновленні виплати раніше призначеної пенсії, в зв'язку із неподачею нею особисто відповідної заяви до пенсійного органу, не ґрунтуються на законі.

Судова колегія вважає, що з дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону № 1058-ІV. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії позивачу, як громадянину України, який виїхав на постійне місце проживання за кордон. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 08.12.2015р. по справі № 21- 5440а15.

Враховуючи наявність у позивача права на відновлення виплати раніше призначеної пенсії з часу набрання законної сили рішення КСУ, а саме з 07.10.2009р., звернення позивача до належного управління ПФУ із заявою про відновлення виплати пенсії, яка подана уповноваженим представником, судова колегія приходить до висновку про неправомірність та незаконність дій відповідача щодо відмові ОСОБА_2 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії.

Порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов'язання управління ПФУ поновити виплату раніше призначеної пенсії, починаючи з 07.10.2009р.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права та правові висновки Верховного Суду України, надавши невірну правову оцінку обставинам справи, що призвело до ухвалення невірного судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нову про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.94 КАС України суд вирішує питання про розподіл судових витрат. В зв'язку з задоволенням адміністративного позову ОСОБА_2 всі понесені нею та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору за подачу позову у розмірі 487,20 та судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 535,92 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області поновити раніше призначену пенсію ОСОБА_2 з 07 жовтня 2009 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області () на користь ОСОБА_2 (ід № НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у розмірі 1023,12 (тисячу двадцять три) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів, після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян