Справа № 731/144/16-а
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/144/16-а
Провадження №2-а/731/5/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

судді Савенка А.І.

за участю секретаря Ріпка І.В., Тітуленко Д.Г.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Варвинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Варвинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. На обґрунтування позову вказав, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» була підвищена заробітна плата працівникам прокуратури, у звязку з чим, ОСОБА_1 набув права на перерахунок отримуваної пенсії. Як зазначає позивач, у березні 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Однак, відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії. Зважаючи на наведене, позивач просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року, на підставі довідки від 03 лютого 2016 року № 18-106, виходячи з розрахунку 90% середнього заробітку прокурора Варвинського району прокуратури Чернігівської області та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з врахуванням раніше проведених виплат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав, надав аналогічні позову пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, згідно яких вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, зокрема п. 3 даного Закону ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Даний Закон, згідно п. 1 Прикінцевих положень набрав чинності 1 січня 2015 року. Станом на 28 березня 2016 року Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною вісімнадцятою с. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, відповідно до розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 у раз неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, зазначивши що пенсії в порядку та на умовах вищезазначених Законів та Положення з 01 червня 2015 року не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, постановою КМУ №1013 від 09 грудня 2015 року внесені зміни до постанови КМУ №865 від 31 травня 2000 року в частині визначення розміру заробітку для обчислення пенсій, отже відповідач не має законодавчої процедури для проведення перерахунку.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази суд доходить наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1, є пенсіонером та перебуває на обліку в Варвинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України, отримуючи пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 вересня 2008 року, що не оскаржувалось сторонами.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначено Законом України Про прокуратуру. При первинному призначенні пенсії позивачу, положення Закону України «Про прокуратуру» передбачали, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначалась в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсій. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшувалася на 2%, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку. Працівникам, які не мали вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становив не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при загальному стажі роботи 25 років і більше пенсія призначалась у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80% місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків пенсія збільшувалася на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислювалася.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». У звязку з чим, позивач, як особа, пенсія якій призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру», отримав право на перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 21 березня 2016 року особисто звернувся до УПФУ в Варвинському районі Чернігівської області з письмовою заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідку про заробітну плату, яка видана прокуратурою Чернігівської області 03 лютого 2016 року № 18-106.

28 березня 2016 року комісією при УПФУ в Варвинському районі Чернігівської області було прийнято рішення (а.с. 11) про відмову у здійсненні перерахунку.

З 29 березня 2016 року УПФУ в Варвинському районі Чернігівської області реорганізовано в Варвинське обєднане управління Пенсійного фонду України (а.с. 25-26).

При розгляді даного адміністративного позову, суд вважає, що передумовою для його виникнення є зміни у законодавстві, що регулювало призначення та перерахунок пенсій. Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» № 76 від 28 листопада 2014 року, який набув чинності з 01 січня 2015 року внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, для якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, ці законодавчі зміни стосуються на думку суду тих прокурорсько-слідчих працівників, які реалізували чи реалізовують своє право на пенсію із 1 січня 2015 року, адже відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи», а відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку не може бути причиною обмеження прав позивача.

Крім того, посилання відповідача, що відповідно до розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 у раз неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, зазначивши що пенсії в порядку та на умовах вищезазначених Законів та Положення з 01 червня 2015 року не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, не заслуговує на уваги з огляду на наступне.

При перерахунку пенсії позивача необхідно врахувати те, що законодавчі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку стосується порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, при вирішенні питання про застосування відповідних норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку вже призначених пенсій, необхідно також керуватись вимогами ст. 22 Конституції України, у якій, зокрема зазначено, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

При вирішенні цього питання необхідно врахувати правову позицію Конституційного Суду України, викладену, зокрема, у його рішеннях від 6 липня 1999 року № 8 рп-99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року № 8рп/2005 у справі № 1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Правову позицію на користь позивачів до підрозділів Пенсійного фонду України висловив Вищий Адміністративний суд України, зокрема, в ухвалі від 20.06.2013 у справі № К/800/11225/3 та ухвалі від 22.07.2014 року у справі № К/9991/25629/11.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року в справі № 21-348а13 та постанові від 17 грудня 2013 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому до вимог ст. 19 Конституції України «зобов'язані діяти лише на підставі, в межі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Тобто, відповідач зобов'язаний був при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Відповідач також зобов'язаний був керуватись вимогами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, у якій зазначено, що «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку».

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 13 статті 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім того, у даному випадку при перерахунку пенсії підлягає застосування положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, який не встановлював обмежень максимального розміру пенсії, на відміну від чинної на даний час редакції статті Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином призначення та виплата пенсій не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності пенсійного законодавства, яке обмежує їхні права.

Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії щодо відмови 28 березня 2016 року у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобовязати здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-106 виходячи з розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, зі збільшенням на 2 % за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12 липня 2001 року без обмеження її максимального розміру з урахуванням виплачених сум.

Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 94 КАС України, відшкодувати позивачеві судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6, 17, 18, 71, 94, 158-163, 167, 186 КАС України, ст. ст. 22, 58 Конституції України, ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Варвинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Варвинського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови рішенням від 28 березня 2016 року у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-106 з 01 січня 2016 року.

Зобовязати Варвинське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-106 виходячи з розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, зі збільшенням на 2 % за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку, без обмеження максимального розміру згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12 липня 2001 року з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Варвинського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.І.Савенко