Справа № 821/4380/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2016 р. м. Київ К/800/24912/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: представника відповідачів - Скалецької І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення ЦЕКК від 21 жовтня 2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва за спеціальністю 11.1 "дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності" - терміном на один рік, зобов'язання пройти навчання в науково-дослідній установі судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в ЦЕКК.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач - Міністерство юстиції України - звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В запереченнях позивач просила скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2013 року судовим експертом ОСОБА_5 складений висновок судово-економічної експертизи № 91 по матеріалам кримінальної справи № 668/4005/13-к (старий № 330205-12) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Експертиза призначена постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 30 травня 2013 року у вказаній справі.

На розгляд експерту судом поставлені питання:

"Чи правомірно в ТОВ "Агро АГ" сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Муссон-2009" упродовж лютого-червня 2009 року?

Завдана чи не завдана матеріальна шкода державі по взаємовідносинам ТОВ "Агро АГ" з ПП "Муссон-2009" з оподаткування за період з 01 лютого 2009 року по 31 червня 2009 року, якщо шкода завдана, то який її загальний розмір?

Чи були порушені вимоги нормативних актів, та яких, які регламентують ведення бухгалтерського та податкового обліку, ТОВ "Агро АГ" за період з 01 лютого 2009 року по 31 червня 2009 року?".

Оскільки перше та друге питання не відповідали вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, судовим експертом з посиланням на приписи абз. 11 п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, викладено їх у новій редакції, а саме:

"Чи підтверджується документально задекларований податковий кредит з податку на додану вартість ТОВ "Агро АГ" по взаємовідносинам з ПП "Муссон-2009" в сумі 1 995 356 грн 99 коп. за період з 01 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року?

Чи підтверджується документально завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого ТОВ "Агро АГ" по взаємовідносинам з ПП "Муссон-2009" за період з 01 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року? Якщо так, то в якій сумі?"

При коригуванні питань експертом також змінена верхня межа періоду дослідження - з 31 червня 2009 року на 30 червня 2009 року.

При проведенні експертизи позивачу, в тому числі і на її клопотання, частково надано необхідні первинні документи.

В той же час, не надані були у зв'язку з їх відсутністю - головна книга ТОВ "Агро АГ" за 2009р.; щомісячні журнали-ордери ТОВ "Агро АГ" по субрахунку 631 або за іншим субрахунком, де були б відображені взаєморозрахунки з ПП "Муссон-2009" за лютий-червень 2009р.; щомісячні оборотно-сальдові відомості ТОВ "Агро АГ" за лютий-червень 2009р.; оригінали накладних з поставки товарно-матеріальних цінностей від ПП "Муссон-2009" до ТОВ "Агро АГ" за лютий-червень 2009 року; оригінали товарно-транспортних накладних з поставки товарно-матеріальних цінностей від ПП "Муссон-2009" до ТОВ "Агро АГ" за лютий-червень 2009 року разом із подорожними листами або оригінали прибуткових ордерів; оригінали податкових накладних, виписаних ПП "Муссон-2009" для ТОВ "Агро АГ" за лютий-червень 2009 року.

За результатами дослідження наданих судом первинних документів, в тому числі і тих, які надавались за клопотаннями експерта про надання додаткових матеріалів, у співставленні з іншими наданими документами, які могли містити інформацію щодо об'єкту дослідження, позивачем складено висновок судово-економічної експертизи від 22 жовтня 2013 року № 91.

У цьому висновку позивачем надано наступні відповіді на питання.

По першому питанню - в об'ємі представлених документів податковий кредит з податку на додану вартість ТОВ "Агро АГ" (), задекларований по взаємовідносинам з ПП "Муссон-2009" () в сумі 1 995 356 грн 99 коп. за період з 01 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року, документально не підтверджується. В об'ємі представлених документів жодним первинним документом (видатковими, податковими накладними, актами приймання-передачі, прибутковими касовими ордерами, виписками банку, платіжними дорученнями товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, прибутковими ордерами за формою № М-4 та іншими документами), документами бухгалтерського обліку ТОВ "Агро АГ" та ПП "Муссон-2009" здійснення господарських операцій між ТОВ "Агро АГ" та ПП "Муссон-2009" в періоді з 01.02.2009р. по 30.06.2009р. документально не підтверджується (докладно дивись дослідницьку частину).

По другому питанню - завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого ТОВ "Агро АГ" по взаємовідносинам з ПП "Муссон-2009" за період з 01 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року підтверджується в сумі 1 995 356 грн 99 коп. (докладно дивись дослідницьку частину).

По третьому питанню - встановити, чи були порушені вимоги нормативних актів, які регламентують ведення бухгалтерського та податкового обліку ТОВ "Агро АГ", за період з 01 лютого 2009 року по 30 червня 2009 року, не надається у зв'язку з їх відсутністю.

У зв'язку з надходженням скарги громадянина ОСОБА_6 від 01 серпня 2014 року щодо незгоди зі складеним судовим експертом висновком судово-економічної експертизи від 22 жовтня 2013 року № 91, Міністерством юстиції України організовано проведення перевірки фактів, викладених у скарзі.

В ході проведення перевірки Міністерством юстиції України отримано від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз рецензії від 20 серпня 2014 року № 4291 та від 04 вересня 2014 року № Д-210 на згаданий вище висновок позивача, якими зазначено про недотримання останньою вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, під час складання висновку та вказано на необґрунтованість формулювання відповідей на поставлені питання у категоричній формі без дослідження первинних документів і реєстрів обліку податкових накладних, що підтверджують проведення господарських операцій та нарахування податкового кредиту по проведених господарських операціях.

За результатами перевірки заступник директора Департаменту - начальник відділу організаційного і нормативно-правового забезпечення Департаменту судової роботи та експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України, заступник голови ЦЕКК ОСОБА_7 звернувся до Голови ЦЕКК ОСОБА_8 з поданням без номеру та дати про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у зв'язку з недотриманням нею вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, під час складання висновку судово-економічної експертизи від 22 жовтня 2013 року № 91 та необґрунтованість формулювання відповідей на поставлені питання у категоричній формі в обсязі наданих для експертного дослідження документів (без дослідження первинних документів бухгалтерського і податкового обліку).

Рішенням ЦЕКК, оформленим протоколом від 21 жовтня 2014 року, притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва за спеціальністю 11.1 "дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності " - терміном на один рік.

Цим же рішенням її зобов'язано пройти навчання в науково-дослідній установі судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в ЦЕКК.

Зі змісту оскарженого рішення ЦЕКК вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час складення висновку судово-економічної експертизи від 22 жовтня 2013 року № 91.

Як вказано відповідачем - комісією - в мотивувальній частині цього рішення (далі в лапках - мовою оригіналу): "висновок по першому питанню є необґрунтованим, так як експертом не проводилось дослідження первинних документів бухгалтерського і податкового обліку ТОВ "Агро АГ".

Стосовно другого питання слід зазначити, що поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або наданих йому матеріалів недостатньо для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані, відповідно до пунктів 2.2, 4.15 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, експерт повинен був указати про неможливість вирішення зазначеного питання.

Висновок по третьому питанню є неузгодженим по суті з висновками по першому питанню та незрозумілими за змістом.

Також, на думку комісії, експерт фактично провела ревізійні дії, що згідно пп. 1.1 п. 1 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, не належить до повноважень експерта-економіста, а здійснюється виключно органами, визначеними ст. 41 Податкового кодексу ".

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач заявила цей позов.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з достатності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки судів передчасними.

Наказом Міністерства юстиції України від 09 серпня 2005 року № 86/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 серпня 2005 року за № 882/11162, затверджено Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів.

Пунктом 2.1. Положення до функцій ЦЕКК віднесено розгляд питань дисциплінарної відповідальності судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, тобто Комісія вправі розглядати такі питання щодо осіб, до яких відноситься позивач.

Розділом V цього Положення регламентований порядок розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.

За змістом п.п. 5.1, 5.2, 5.4 - 5.10, 5.16., 5.17 Положення, відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" атестовані судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ЦЕКК є: подання керівника відповідного структурного підрозділу Мін'юсту щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; подання керівника територіального органу юстиції за результатами перевірки діяльності судового експерта; подання голови ЕКК.

До подання додаються: документи, що містять інформацію про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; документи, що свідчать про виявлені в діяльності судового експерта порушення; письмове пояснення судового експерта, відносно якого пропонується розглянути питання щодо дисциплінарної відповідальності.

Рішення ЦЕКК про притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності повинно відповідати критеріям законності, обґрунтованості та пропорційності; при вирішенні питання про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності ЦЕКК зобов'язана максимально повно встановити обставини, які підтверджують вчинення експертом дисциплінарного проступку, тобто встановити і надати оцінку ступеню тяжкості проступку, обставинам його вчинення, результатам роботи експерта за попередні роки, за наслідками чого обґрунтувати необхідність притягнення експерта до такої відповідальності, та вид дисциплінарного стягнення, яке до нього застосовується.

Комісія у своєму рішенні на підставі дослідження і оцінки доказів повинна чітко вказати, яку конкретну вимогу законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень порушив чи не дотримався експерт, та у який спосіб це відбулось, чим це підтверджується, а також з урахуванням всіх встановлених нею обставин дисциплінарної справи обґрунтувати необхідність притягнення експерта до відповідальності та вид обраного дисциплінарного стягнення.

Згідно із ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому з посиланням на норми закону та ніяким чином не містити декларативних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відсутність у рішенні відповідача обставин, з посиланням на порушення експертом норм права, на підставі яких відповідач дійшов таких висновків, унеможливлює надання судом правової оцінки діям позивача.

Оскільки зазначене призводить до неоднакового розуміння рішення відповідача, ускладнює його оскарження в судовому порядку та є грубим порушенням вимог законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів, що відсутність у оскаржуваному рішенні чітких і конкретних висновків щодо допущених позивачем порушень, які були б підкріплені належним обґрунтуванням, унеможливлює оцінку судом цього рішення як правомірного, оскільки не дає змоги перевірити відповідність конкретних дій позивача вимогам законодавства з метою підтвердження правомірності висновку Комісії про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, судами обох інстанцій залишено поза юридичною увагою мотиви оскаржуваного рішення, які обґрунтовані з посиланням на норми права: "Експерт фактично провела ревізійні дії, що згідно пп. 1.1 п. 1 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, не належить до повноважень експерта-економіста, а здійснюється виключно органами, визначеними ст. 41 Податкового кодексу".

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Вказану норму слід розуміти так, що судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, порушення яких є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом вищої інстанції. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 9 КАС України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально - як дотримання вимог закону, а у ширшому значенні - у світлі верховенства права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Таким чином обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Таких висновків необхідно дотримуватися судам під час ухвалення рішень.

Між тим, розглядаючи справу, суди не надали відповіді на доводи, які зазначені в оскаржуваному рішення відповідача, чим порушили приписи ст. 11 КАС України.

Враховуючи наведене, помилкове застосування судами норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, то скаргу відповідача слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: