Справа № 165/525/16-а
Суддя: Галушка О. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 165/525/16-а
Провадження 2-а/165/31/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Галушки О.Г.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести нарахування і виплату одноразової компенсації,-

встановив:

18 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату одноразової компенсації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи по захворюванню, повязаному із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому повинна виплачуватись при встановленні групи інвалідності одноразова компенсація в розмірі 45 мінімальних розмірів заробітних плат. Проте, в порушення вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач виплатив йому одноразову компенсацію при встановлені 2-ї групи інвалідності у розмірі 94,80 грн. Він звернувся до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області із заявою щодо виплати одноразової допомоги в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, встановлених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте відповідач листом №К-450 від 04.12.2015 року відмовив йому у цьому, мотивуючи тим, що одноразова компенсація виплачена вірно, а саме у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №285 від 14.05.2015 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф, та такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України». Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову допомогу, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з урахуванням отриманої суми компенсації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмове заперечення, просить відмовити в задоволенні позову. На обгрунтування заперечень посилається на те, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Вказує, що оскільки Закон України «Про державний бюджет на 2015 рік» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому саме Закон України «Про державний бюджет на 2015 рік» підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, (а.с.4).

Як вбачається із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №245280 від 17 листопада 2015 року, позивачу ОСОБА_2 встановлено 2-гу групу інвалідності по захворюванню, повязаному із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6).

З письмової відмови управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 04 грудня 2015 року №К-450, адресованої ОСОБА_2 слідує, що йому 2-га група інвалідності встановлена після встановлення 3-ї групи інвалідності, а тому виплачена різниця у розмірах компенсації в сумі 94,80 грн. (а.с.8).

Положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначається Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а саме: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Статтею 62 даного Закону України визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністрествами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання, незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 95 Конституції України встановлено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, саме Кабінет Міністрів України регулює порядок та розмір виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, Конституції та законів України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини 1статті 4 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян слід застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет на 2015 рік установлено, що у 2015 році норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, в даних спірних правовідносинах має місце дія норм закону, які по різному визначають суму спірної виплати.

Постановою КМУ від 14 травня 2015 року №285 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" постановлено установити такі розміри виплат, передбачених статтями 36 і 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

1)одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого:

-інвалідам I групи - 379,3 гривні;

-інвалідам II групи - 284,4 гривні;

-інвалідам III групи - 189,6 гривні.

За наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Крім того, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким надано тлумачення в тім, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Як видно з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, інваліду 2-ої групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, була нарахована та виплачена різниця у розмірах компенсації між другою та третьою групами інвалідності в сумі 94 грн. 80 коп. після встановлення позивачу 17 листопада 2015 року 2-ї групи інвалідності.

Виходячи з того, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прийнятий пізніше ніж Закон «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд приходить до висновку, що саме положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому позивачу ОСОБА_2 вірно була виплачена різниця у розмірах компенсації згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 14.05.2015 року №285.

На підставі вищенаведеного, суд не вбачає неправомірних дій з боку відповідача, який діяв відповідно до норм чинного законодавства, зокрема,ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 159-163, 167 КАС України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання неправомірними дій по нарахуванню одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобовязання провести нарахування і виплату одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі, що передбачений ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка