Справа № 2-а-1552/10
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1552/10 Головуючий у 1-й інстанції: Зарицька Ю.Л. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

28 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 у задоволенні Заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким її Заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2010 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2011 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва задоволено частково; визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі протиправними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної (державної) пенсії в розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 27 квітня 2010 року з урахуванням проведених виплат; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну 30% надбавку до пенсії як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27 квітня 2010 року з урахуванням проведених нарахувань; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

На виконання зазначеної Постанови, 25 вересня 2011 року Позивачу видано відповідний Виконавчий лист, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.56). Як зазначено в Виконавчому листі, боржником є Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва.

В обґрунтування Заяви про заміну сторони виконавчого провадження, Позивачем зазначено, що нею змінено місце проживання, у зв'язку з чим її знято з обліку Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва та взято на облік Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва. За таких обставин, Позивач вважає, що правонаступником боржника Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва є саме Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва, у зв'язку з чим і просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні на Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до частини першої ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

А згідно з частиною п'ятою ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, зокрема у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця). Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Будь-які докази реорганізації Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва в матеріалах справи відсутні, а зазначені Позивачем в Заяві обставини не є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні - Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва на Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва, оскільки вони є двома окремими територіальними органами Пенсійного фонду України та Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва не має будь-яких зобов'язань перед Позивачем в межах відповідного виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні.

Проте, згідно з частиною першою ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

А як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, за змістом частини першої статті 14 КАС України судові рішення, якими закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України. Закінчення розгляду справи у розумінні цієї норми права є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України. Така вимога не поширюється на інше закінчення розгляду справи (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду), що оформлюється ухвалою.

Відповідно до частини другої ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали, у зв'язку з чим оскаржувана Ухвала не є в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи в адміністративному суді, а тому, не має ухвалюватись іменем України.

Проте, зазначені порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення питання про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у даній справі.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.