Справа № 184/747/16-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/747/16-а
Номер провадження 2-а/184/18/16
П О С Т А Н О В А

29.04.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про зобовязання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе здійснити їй перерахунок пенсії з моменту призначення, враховуючи для обчислення пенсії 90% від заробітної плати, що береться для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів населення згідно довідок № 339, 340, 341 від 03.04.2015 року, що враховані при виплаті заробітної плати та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а також здійснити виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з дати призначення, а саме з 22.09.2011 року; стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та просить адміністративний позов позивача залишити без розгляду. Пояснив, що абзацом 1 ч. 2 ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-тимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 100 КАС України зазначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Частина 2 ст. 100 КАС України передбачає, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як зазначає позивач, постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №184/873/15-а від 29.04.2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 «про зобовязання вчинити певні дії» було задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, за окремим адміністративним позовом позивача Орджонікідзевським міським судом 24.11.2015 року винесена окрема постанова по справі №184/2040/15-а, згідно якої суд задовольнив вимоги позивача в повному обсязі. УПФУ в м. Орджонікідзе повідомляє, що Управлінням виконано та в подальшому виконуються зазначені постанови суду. Тобто, неправомірності дій з боку УПФУ в м. Орджонікідзе відсутні. Як наслідок того, що УПФУ в м. Орджонікідзе чітко виконує зазначені постанови, підстави для стягнення з УПФУ в м. Орджонікідзе судового збору на користь позивача відсутні.

Частиною 5 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Конституцією України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. В мотивувальній частині рішення від 3 жовтня 1997 року N 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Таким чином, дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. На законодавчому рівні, а саме статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 3 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" № 865 від 31.05.2000 року (зі змінами від 24.04.2014 року) посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії. Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Здійснення ж перерахунку з моменту призначення, не відповідає нормам, що регулюють призначення/перерахунок пенсії. Таким чином, враховуючи викладене, посилання Позивача на протиправність дій УПФУ в м. Орджонікідзе є безпідставними. Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе не має достатніх правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, як зазначено в прохальній частині адміністративного позову.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2011 року ОСОБА_2 була звільнена з посади начальника Орджонікідзевського міського центру зайнятості у зв'язку із досягненням граничного віку проходження державної служби. Позивачка отримує пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції, що діяла на момент звернення за пенсією (надалі - Закон № 3723-ХІІ, або Закон України "Про державну службу") з 22.09.2011 року у розмірі 90% від заробітної плати, що бралась для обчислення пенсії. Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 184/873/15-а за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м. Орджонікідзе «про зобов'язання вчинити певні дії» було задоволено позовні вимоги в повному обсязі. УПФУ в м. Орджонікідзе зобов'язано судом провести перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації та матеріальної допомоги згідно даних довідок № 339, 340, 341 від 03.04.2015 року. Управління здійснило відповідний перерахунок, однак такий перерахунок було здійснено з моменту звернення позивачки за ним. Натомість, вважає, що УПФУ в м. Орджонікідзе мало провести відповідний перерахунок пенсії позивачки з моменту її призначення, тобто з часу виникнення права на пенсію.

Статтею 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Такими обставинами вважає постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 184/873/15-а.

Як неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права слід розуміти, зокрема: - різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і (або) обов'язків осіб, які беруть участь у справі; - різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; - різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема, застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який підлягав застосуванню; - різне застосування правил аналогії права закону в подібних правовідносинах.

Отже, незастосування норми матеріального права, яка підлягала застосуванню, свідчить як про неоднакове застосування зазначеної норми, так і про незаконність судового рішення у справі (постанова Верховного Суду України від 6 листопада 2013р., у справі N 21-352а13).

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33 та 37 Закону України і в постановах від 20.02.2012, 28.05.2013 (справи №№21-430а11, 21-97а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, як зазначається в викладеній правовій позиції, ухвалюючи позитивні рішення на користь позивачів у справах щодо зобов'язання органів Пенсійного фонду провести перерахунок пенсій з урахуванням додаткових виплат, суди відновлюють порушене право пенсіонера на пенсію в більшому розмірі, порушене внаслідок неправомірного неврахування сум зазначених вище виплат при призначенні пенсії.

Отже, оскільки право на призначення пенсії в розмірі, розрахованому з урахуванням додаткових виплат, виникає саме в момент її первинного призначення (що й підтверджується судами), цілком логічним у такому випадку є й зобов'язання здійснити виплату недоотриманої частини пенсії з моменту призначення.

Законом України «Про пенсійне забезпечення», а саме статтею 87 визначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-якими строками.

Відповідно до Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, місцеве управління Пенсійного фонду забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Згідно частини 2 статті 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення.

Викладена вище правова позиція Верховного Суду України, щодо зобов'язання здійснення перерахунку пенсії з моменту призначення з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів населення, міститься у постанові (№ 21-350а13 від 06.11.2013), прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 237 КАС України, тому є обов'язковою до застосування судом під час розгляду адміністративної справи.

Враховуючи викладене, при зазначених обставинах справи, перерахунок пенсії (саме з моменту призначення) здійснюється на виконання вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», так як невірне трактування положень цього Закону, що здійснене суб'єктом владних повноважень, призвело до порушення принципу верховенства права та принципу законності.

Відповідно до принципу законності, який відображено в статті 9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Теж саме стосується й визначення термінів та понять, а також розкриття їх змісту. За даних обставин, перелік складових заробітної плати, що беруться при обчислені пенсії, на момент її призначення, було ширше розкрито не в Законі України «Про державну службу», а в інших Законах, що регулюють питання оплати праці.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Тим паче, УПФУ в м. Орджонікідзе, за приписами чинного законодавства України, як суб'єкт владних повноважень мав брати до уваги та застосовувати висновки Верховного Суду України викладені ним в рішеннях у подібних відносинах, більше того, УПФУ знало про існування такої позиції, так як було стороною в справах з аналогічним предметом позовних вимог.

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, викладених ним в письмових запереченнях щодо невизнання позовних вимог позивача, в тому числі і щодо пропуску строку звернення до суду з дійсним позовом, оскільки вони є безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними письмовими поясненнями позивача, наданими нею належними та допустимими доказами, вищевказаними нормами закону, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає такі дії відповідача спрямовані на ухилення від здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця позивачу, як це передбачено вищевказаними нормами законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» та порушуються права позивача, закріплені в Конституції України.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про державну службу», ст. ст. 6, 17, 18, 99, 158 167 кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про зобовязання вчинити певні дії» - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з моменту призначення, враховуючи для обчислення пенсії 90% від заробітної плати, що береться для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів населення згідно довідок № 339, 340, 341 від 03.04.2015 року, що враховані при виплаті заробітної плати та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а також здійснити виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з дати призначення, а саме з 22 вересня 2011 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн..

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3