Справа № 823/370/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року справа № 823/370/16

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-позивач) про стягнення з ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь бюджету через позивача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік у сумі 6924,45грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 6924,45грн. згідно з декларацією від 30.04.2015 № про майновий стан і доходи за 2014 рік.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що несплачене грошове зобов'язання, визначене вищевказаною декларацією, є податковим боргом відповідача.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 25.01.2016 №3-25 на суму 6924,45грн., яка направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку його облікової картки.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Пунктом 95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 6924,45грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги стягнути податковий борг з відповідача через орган податкової служби (через позивача), суд взяв до уваги наступне.

По-перше, підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

По-друге, на підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи, який за рішенням суду стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України, а отже в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору за подання цього позову.

Керуючись ст.ст. 159-163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь державного бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 6924,45грн. (шість тисяч дев'ятсот двадцять чотири гривні 45 коп.) відповідно до декларації від 30.04.2015 № про майновий стан і доходи за 2014 рік.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич