Справа № 826/25893/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2016 року № 826/25893/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві, в якому просила: «Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві від 09.11.2015 року ВП №47707434».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.11.2015 державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47707434 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 на виконання виконавчого напису №516 від 06.05.2014. Однак, виконавчий напис №516 від 06.05.2014 було пред'явлено у строк, що перевищує один рік. З оскаржуваної постанови вбачається, що виконавчий напис №516 набрав законної сили 06.05.2014, а поданий до примусового виконання 02.06.2015. За таких обставин вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам статей 11, 17, 22, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», а отже має бути скасована.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що виконавчий напис було повернуто стягувачеві згідно пункту 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, зауважено, що згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Виконавчий напис №516 від 06.05.2014 повернуто стягувачу 24.06.2014, тобто обчислення строку пред'явлення до виконання виконавчого документа відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється від дати повернення виконавчого документа, а саме - 24.06.2014 і відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону становить 1 рік - до 24.06.2015. Стягувачем виконавчий документ повторно пред'явлений 15.05.2015, тобто до спливу строку пред'явлення до виконання.

Суд, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці у порядку, визначеному цим Законом.

Стаття 17 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік виконавчих документів за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 18 цього Закону встановлені вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до частини першої статті 25 даного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як було встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 06.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис №516, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.04.2008 №768. Зазначена квартира була передана ОСОБА_1 в іпотеку стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Комерційному банку «НАДРА», за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.04.2008 реєстровий №764, в забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №63/П/9/2008-840, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» 03.04.2008, строк за яким провадиться стягнення з 03.04.2008 по 25.03.2014.

На виконання виконавчого напису №516 від 06.05.2014 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві 09.11.2015 відкрито виконавче провадження ВП №47707434, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з вказаної постанови документ набрав законної (юридичної) сили 06.05.2014; на примусове виконання поданий 02.06.2015.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені випадки переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до частини третьої цієї статті, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

На звороті виконавчого напису №516 від 06.05.2014 міститься відмітка: «п. 9 ст. 47 ЗУ «ПВП» 24.06.14» засвідчена підписом та печаткою державного виконавця.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені випадки повернення виконавчого документа стягувачу. Зокрема, відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Наведене спростовує доводи позивача щодо закінчення строку пред'явлення виконавчого напису №516 від 06.05.2014 до примусового виконання.

Відповідно, позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Судові витрати, які підлягають стягненню відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві від 09.11.2015 року ВП №47707434 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур