Справа № 809/221/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа № 809/221/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Реєстраційної служби Жидачівського районного управління юстиції в особі державного реєстратора Пастернака Андрія Івановича, АДРЕСА_2

про зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до реєстраційної служби Жидачівського районного управління юстиції в особі державного реєстратора Пастернака Андрія Івановича (надалі також - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Пастернака Андрія Івановича Жидачівського районного управління юстиції Львівської області про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26905200 від 09.12.2015 року, також рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Пастернака Андрія Івановича Жидачівського районного управління юстиції Львівської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №27593365 від 28.12.2015 року є протиправними та просив зобов`язати реєстраційну службу Жидачівського районного управління юстиції, здійснити (провести) державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за фізичною особою ОСОБА_1 на збудовані в 2011 році гідротехнічні споруди (дамби) як складову частину водного об`єкту - ставків для риборозведення, що знаходяться на території Монастирецької сільської ради, за межами села Старе Село, Жидачівського району.

Позивач у судовому засіданні вимоги, викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованим). Своїм правом на подання письмового заперечення проти позову не скористався.

За змістом частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону від 17.11.2011 року) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення відповідача про розгляд справи у відповідності до вимог частини 3 статті 33 та частини 3 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжено розгляд справи за відсутності відповідача на підставі частини 4 статті 128 коментованого Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, судом встановлено наступне.

09.12.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Жидачівського районного управління юстиції Львівської області Пастернаком Андрієм Івановичем прийнято рішення №26905200 про зупинення розгляду зави про державну реєстрацію прав та їх обтяжень при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 14513460, яку подав ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на гідротехнічні споруди (дамби), що розташовані: Львівська область, Жидачівський район, с/рада Монастирецька та встановив, що відсутні у повному обсязі документи, необхідні для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, які визначені у п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 №868, а саме: відсутній документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та відповідно до п. 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 №868 відсутні оригінали поданих документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 №868 (а.с. 8).

28.12.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Жидачівського районного управління юстиції Львівської області Пастернаком Андрієм Івановичем прийнято рішення №27593365 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 14513460, яку подав ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на гідротехнічні споруди (дамби), що розташовані: Львівська область, Жидачівський район, с/рада Монастирецька, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, та встановив, після завершення п`ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, а саме не подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (а.с. 9).

Право оскаржити до суду дії державного реєстратора визначено частиною другою статті 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року, із змінами та доповненнями, (надалі, також Закон №1952)№1952.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року, із змінами та доповненнями, (надалі, також Закон №1952). Також, при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі також - Порядок).

Посилання позивача на ту обставину, що зазначена Постанова втратила чинність не відповідає дійсності, оскільки на момент прийняття рішення реєстратором була чинною. Вказана постанова втратила чинність з 01.01.2016 року.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №1952 державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Судом встановлено, що начальником Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області надано роз`яснення громадянину ОСОБА_1 щодо порядку прийняття в експлуатацію водних об`єктів (а.с. 18). У матеріалах справи міститься копія акту вводу в експлуатацію ставків, будівництво яких завершено від 09.03.2011 року (а.с. 11), який затверджений рішенням виконавчого комітету Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області за №16 від 22.03.2011 року (а.с. 12). На сторінках 13-14 міститься копія паспорту ставків розташованих в с. Старе Село Жидачівського району Львівської області, орендар: ОСОБА_1, на сторінках 15-17 міститься копія технічного паспорту на виробничий будинок гідротехнічні споруди (дамби).

Крім того, Жидачівською райдержадміністрацією в особі голови Кос І.С. в подальшому орендодавець з однієї сторони та гр. ОСОБА_1, жителем АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, орендарем з другої сторони, укладено договір від 27.06.2008 року. П. 1 договору оренди землі зазначено, що орендодавець на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 15.08.2007 року №720 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під влаштування ставка для риборозведення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Згідно пункту 2 договору оренди землі вказано, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,462 га. Строк дії договору, у відповідності до п. 5 становить 25 років (а.с. 62-65).

Також Жидачівською райдержадміністрацією в особі голови Кос І.С. в подальшому орендодавець з однієї сторони та гр. ОСОБА_1, жителем АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, орендарем з другої сторони, укладено договір від 27.06.2008 року. П. 1 договору оренди землі зазначено, що орендодавець на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 15.08.2007 року №720 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під влаштування ставка для риборозведення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Згідно пункту 2 договору оренди землі вказано, що в оренду передається земельна ділянка площею 1,5380 га. Строк дії договору, у відповідності до п. 5 становить 25 років (а.с. 52-55).

14.09.2012 року між Жидачівською райдержадміністрацією, як орендодавця в особі заступника голови Пришляка В.М. та фізичною особою гр. ОСОБА_1, жителем АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, орендарем з другої сторони, укладено договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення. Відповідно до п. 1 зазначеного договору встановлено, що орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 22.08.2012 року №551 "Про передачу в оренду ставка гр. ОСОБА_1" та договорів оренди земельних ділянок від 27.06.2008 року передає, а орендар приймає в строкове платне користування водне дзеркало ставу площею 0,88 га, розміщене за межами населеного пункту на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Водний об`єкт передається в оренду для риборозведення. Пунктом 10.1 договору зазначено, що цей договір укладено строком на 20 років (а.с. 48-51).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Згідно вимог статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до компетенції органу державної реєстрації прав належить: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Частина перша статті 24 Закону № 1952-IV встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно зі статтею 22 Закону № 1952-IV до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, є, зокрема, такі вимоги: текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо; прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю; не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

В той же час, суд зазначає, що відмовляючи в державній реєстрації прав та їх обтяжень рішенням від 28.12.2015 року, державний реєстратор вказав на відсутність документа, який би засвідчував прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - гідротехнічних споруд.

Відповідачем не враховано ту обставину, що позивачем долучено до заяви Акт вводу в експлуатацію ставків від 09.03.2011 року, рішення Монастирецької сільської ради №16 від 22.03.2011 року та Паспорт ставків від 27.07.2015 року (а.с. 11-14). Більше того, відповідачем не дотримано вимоги Закону щодо перевірки на відповідність чинному законодавству вказаних документів.

Як наслідок, суд у відповідності до вимог ст.2 КАС України, приходить до висновку, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №27593365 від 28.12.2015 року є необґрунтованим та прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зважаючи на попередні висновки суду щодо протиправності прийнятого рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а також те, що позивачем не заявлено вимогу про скасування такого рішення, суд з метою повного захисту порушеного права позивача, приходить до висновку щодо необхідності виходу за межі заявлених позовних вимог. Тому, слід визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №27593365 від 28.12.2015 року.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за фізичною особою ОСОБА_1 на збудовані в 2011 році гідротехнічні споруди (дамби) як складову частину водного об'єкту - ставків, то слід зазначити наступне.

Як встановлено частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як зазначалось судом вище статтею 9 Закону № 1952-IV визначені повноваження органу державної реєстрації прав, який: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають державній реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначені підстави відмови в державній реєстрації прав та обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених частиною 1 цієї статті, заборонена.

Відповідно до статті 23 Закону № 1952-IV у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як зазначено судом вище, рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняте відповідачем всупереч вимог чинного законодавства - без проведення перевірки поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства.

Відповідно до вимог Закону № 1952-IV, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені критерії є вимогами для органу державної влади, який приймає рішення або вчиняє дії, недотримання яких несе встановлену законом відповідальність.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень по межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Суд не може підмінити установлену законодавством процедуру розгляду документів.

Таким чином, з огляду на вищенаведене та положення Закону № 1952-IV випливає, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, яка проводиться відповідно до визначених законом етапів, вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства. Суд не може зобов'язати здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно не встановлено, що всі подані документи належним чином оформлені, а всі етапи їх перевірки - завершені.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно зобов'язати реєстраційну службу Жидачівського районного управління юстиції повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану 26.11.2015 року за №14513460.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В той же час, відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення, а також, двічі не виконано вимоги ухвали суду про витребування матеріалів реєстраційної справи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 11, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації прав та їх обтяжень за №27593365 від 28.12.2015 року.

Зобов'язати реєстраційну службу Жидачівського районного управління юстиції повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подану ОСОБА_1 та зареєстровану 26.11.2015 року за №14513460.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 29.04.2016 року.