Справа № 804/1/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № 804/1/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року у справі №804/1/16 за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною дію відповідача щодо проведення без його участі судового розгляду клопотання прокурора про проведення обшуку в його приміщенні без належного повідомлення його про дату, час і місце цього судового засідання, що призвело до порушення його права на ефективний засіб юридичного захисту в національному суді.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, а відтак оскарження його дій або бездіяльності підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на це, оскаржувана ухвала прийнята із порушенням вимог процесуального права та підлягає скасуванню. Позивач наполягає на тому, що своїм позовом він не оскаржує ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2015 року, а намагається довести в адміністративному порядку факт порушення з боку відповідача прав, гарантованих ст.ст.8, 22, 32, 55, 57, 59, 64 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України при здійсненні ним управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством у момент розгляду справи та постановлення відповідного судового рішення.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму. Частиною 3 цієї статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є незгода позивача з процесуальними діями суду щодо проведення судового засідання та постановлення ухвали від 02.12.2015 року у справі №216/8818/15-к про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні позивача, без участі та без належного повідомлення позивача про дату, час і місце цього судового засідання.

Отже, оскаржувані позивачем дії суду є процесуальними, а не управлінськими, вчиненні при виконанні ним своїх обов'язків по здійсненню правосуддя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Таким чином, суддя під час розгляду ним цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не здійснює владні управлінські функції, а тому не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, та, відповідно, не може бути відповідачем у справі про визнання дій неправомірними у зв'язку з виконанням повноважень по розгляду справи та постановленням процесуального рішення.

Та обставина, що ухвала від 02.12.2015 року у справі №216/8818/15-к, згідно положень КПК України, не підлягає оскарженню, не свідчить про зміну правового статусу Центрально-Міського районного суду у спірних правовідносинах.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законність процесуальних актів, дій або бездіяльності суду, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала суду прийнята на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи із додержанням вимог процесуального права, а відтак підстави для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2016 року у справі №804/1/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова