Справа № 180/396/16-а
Суддя: Беспальок О. А.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - ГАНОЧЕНКО Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працювала з 01 квітня 1986 року по 09 серпня 1988 року в Марганецькій центральній міській лікарні виїзним фельдшером швидкої допомоги, з 05 вересня 1988 року по 21 квітня 1989 року в Слуцькій центральній районній лікарні Мінської області завідуючою Новодворцевського ФАП, з 21 квітня 1989 року по 20 квітня 1993 року в колгоспі «1 Травня» Слуцького району медичним фельдшером по огляду колгоспників, з 22 квітня 1993 року по 31 липня 1996 року в Марганецькій ЦМЛ завідуючою-фельдшером здравопунктом № 1, фельдшером здравопункту ГЗФ, з 01 серпня 1996 року по 15 жовтня 1997 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» фельдшером здоровпункту Автоцеху санаторія профілакторія; з 16 жовтня 1997 року по 31 липня 1998 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» фельдшер здоровпункту Грушевського кар'єру санаторія профілакторія; з 01 серпня 1998 рлоку по 18 листопада 1998 року в ВАТ «Марганецький гірничо- збагачувальний комбінат» завідуючою здоровпунктом Автоцеху санаторія профілакторія; з 19 листопада 1998 року по 31 січня 1999 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» медичною сестрою здоровпункту Грушевського кар'єру санаторія профілакторія; з 01 лютого 1999 року по 17 вересня 2002 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» завідуючою здоровпунктом Автоцеху санаторія профілакторія; з 18 вересня 2002 року по 22 грудня 2002 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» завідуючою «Пунктом охорони здоров'я» Автоцеху цеху охорони здоров'я; з 23 грудня 2002 року по 31 липня 2012 року в ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» медичною сестрою пунктів охорони здоров'я Цеху охорони здоров'я; з 01 серпня 2012 року по 21 серпня 2014 року в ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» - медичною сестрою першої категорії здоровпункту Цеху охорони здоров'я; з 03 вересня 2014 року по 02 лютого 2016 року в КЗ «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» - медичною сестрою (дільнична) амбулаторії № 3. 02 лютого 2016 року звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, оскільки на час звільнення мала стаж роботи на посаді медичної сестри більше 25 років 6 місяців та набула право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому 04 лютого 2016 року звернулась до УПФУ м.Марганець із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Однак, 12 лютого 2016 року протоколом № 5 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком] та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, їй було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за вислугу років.

Просить суд Протокол № 5 від 12 лютого 2016 року засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення управління Пенсійного фонду України в м. Марганці, яким відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років їй, ОСОБА_1 визнати незаконним та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у м.Марганець Дніпропетровської області призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення за пенсією, тобто з 04 лютого 2016 року.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 адміністративний позов підтримали, дали пояснення, аналогічні його фабулі. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України у м.Марганці Кисельова О.Є. в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, покликаючись на мотиви, викладені у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку про наступне.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала з 01 квітня 1986 року по 09 серпня 1988 року в Марганецькій центральній міській лікарні виїздним фельдшером швидкої допомоги, з 05 вересня 1988 року по 21 квітня 1989 року в Слуцькій центральній районній лікарні Мінської області завідуючою Новодворцевського ФАП, з 21 квітня 1989 року по 20 квітня 1993 року в колгоспі «1 Травня» Слуцького району медичним фельдшером по огляду колгоспників, з 22 квітня 1993 року по 31 липня 1996 року в Марганецькій ЦМЛ завідуючою-фельдшером здравопунктом № 1, фельдшером здравопункту ГЗФ, з 01 серпня 1996 року по 15 жовтня 1997 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» фельдшером здоровпункту Автоцеху санаторія профілакторія; з 16 жовтня 1997 року по 31 липня 1998 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» фельдшер здоровпункту Грушевського кар'єру санаторія профілакторія; з 01 серпня 1998 рлоку по 18 листопада 1998 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» завідуючою здоровпунктом Автоцеху санаторія профілакторія; з 19 листопада 1998 року по 31 січня 1999 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» медичною сестрою здоровпункту Грушевського кар'єру санаторія профілакторія; з 01 лютого 1999 року по 17 вересня 2002 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» завідуючою здоровпунктом Автоцеху санаторія профілакторія; з 18 вересня 2002 року по 22 грудня 2002 року в ВАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» завідуючою «Пунктом охорони здоров'я» Автоцеху цеху охорони здоров'я; з 23 грудня 2002 року по 31 липня 2012 року в ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» медичною сестрою пунктів охорони здоров'я Цеху охорони здоров'я; з 01 серпня 2012 року по 21 серпня 2014 року в ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» - медичною сестрою першої категорії здоровпункту Цеху охорони здоров'я; з 03 вересня 2014 року по 02 лютого 2016 року в КЗ «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» - медичною сестрою (дільнична) амбулаторії № 3, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-8), про що свідчить її копія трудової книжки (а.с.7-8).

12 лютого 2016 року протоколом № 5 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком] та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області, їй було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за вислугу років (а.с.5-6).

В своєму рішенні відповідач зазначив, що загальний стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, становить 13 років 9 місяців 23 дні. Зарахувати як спеціальний стаж роботи позивачці в період з 18 вересня 2002 року по 21 серпня 2014 року немає законних підстав, оскільки, здоров пункти цеху охорони здоров'я ВАТ «Марганецький ГЗК» не мають акредитації як медичний заклад.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального

стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 30 червня 1966 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зазначеним Переліком визначено заклади і установи охорони здоров'я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Це посади лікаря та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Статтею 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено заклади, які забезпечують безпосередньо охорону здоров'я. Заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами, організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікації фахівців. Необхідною умовою створення закладів охорони здоров'я є їх державна реєстрація та акредитація.

Згідно акредитаційного сертифікату Серії НОМЕР_1, виданого 06 квітня 2001 року головною акредитаційною комісією МОЗ України Санаторій - профілакторій ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» акредитований по 6 квітня 2004 року (а.с.76).

Згідно акредитаційного сертифікату Серії НОМЕР_2, виданого 26 листопада 2003 року головною акредитаційною комісією МОЗ України Санаторій - профілакторій ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» акредитований по 26 листопада 2006 року (а.с.75).

В судовому засіданні було встановлено та не оспорювалось сторонами, що з вересня 2002 року санаторій профілакторій ВАТ «Марганецький ГЗК» у зв'язку з реорганізацією змінив назву та наказами по підприємству були визначені пункти охорони здоров'я.

Зокрема, наказом №483 від 16 вересня 2002 року, на який в своїх запереченнях посилався відповідач та який був наданий ПАТ «МГЗК» до пенсійної справи ОСОБА_1, була змінена назва цеху охорони здоров'я, у склад якого включено дев'ять підрозділів: Центральний пункт охорони здоров'я, ПОЗ ГЗФ, ПОЗ шахти9/10, ПОЗ шахти 3/5, ПОЗ шахти 1-біс, ПОЗ шахти №2, ПОЗ шахти №8, ПОЗ Автоцеху, ПОЗ ЦЗФ.

Згідно з Положенням про здоровпункт та Положення про цех охорони здоров'я ВАТ «МГЗК», Здоровпункт входить до складу цеху охорони здоров'я (а.с. 47-52).

Як вбачається з посадової інструкції, затвердженої заступником голови правління ВАТ «МГЗК» Загоруйко А.М. 20 листопада 2002 року, з якою ознайомлена під розпис ОСОБА_1, завідувач пунктом охорони здоров'я автоцеху підпорядковується начальнику цеху. Призначення на посаду завідуючого пунктом охорони здоров'я авто цеху узгоджується з начальником цеху охорони здоров'я (а.с. 67).

Згідно посадових інструкцій медичної сестри пунктів охорони здоров'я, я якими також під розпис ознайомлена ОСОБА_1, медична сестра пункту охорони здоров'я підпорядковуються начальнику цеху охорони здоров'я та пункту охорони здоров'я (а.с.36-46).

Про дану обставину також зазначило ПАТ «Марганецький ГЗК» у своїй відповіді від 31 березня 2016 року на запит суду (а.с.35).

Як встановлено в судовому засіданні, Центральний здоровпункт ПАТ «Марганецький ГЗК» акредитований Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров'я України, про що 07 грудня 2006 року виданий акредитаційний сертифікат серії НОМЕР_3

З огляду на вищенаведені письмові докази суд приходить до висновку про безпідставність доводів відповідача про не проходження акредитації структурними підрозділами Центрального здоров пункту ВАТ «МГЗК», в яких працювала позивач ОСОБА_1, оскільки вказані підрозділи входять до складу Центрального здоров пункту ВАТ «МГЗК», який пройшов державну акредитацію Міністерством охорони здоров'я.

Таким чином, підставою для призначення пенсії за вислугу років є робота на посаді лікаря та працівника середнього медичного персоналу, у закладі віднесеному до закладів охорони здоров'я, при наявності загального стажу від 25 до 30 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачці виповнилося 50 років.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 станом на 04 лютого 2016 року (на день подання заяви про призначення пенсії) має стаж роботи 25 років 6 місяців, що дає право на призначення пенсії на підставі п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог та обґрунтування прийнятого ним рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність вимог адміністративного позову та незаконність оскаржуваних рішень субєкту владних повноважень, яке не грунтуються на законі та порушує право позивача на передбачене законом пенсійне забезпечення, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Таким чином, рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області, оформлене 12 лютого 2016 року протоколом № 5 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення управління пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області про відмову у призначенні ОСОБА_1, пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає визнанню незаконним, у зв'язку з чим необхідно зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1, пільгову пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 04 лютого 2016 року.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалення на користь сторони, яке не суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню по 551 грн. 20 коп. та 551 грн. 20 коп. несплаченого судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 94, 99, 100, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним протокол засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області № 5 від 12 лютого 2016 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Марганець Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04 лютого 2016 року.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у м.Марганець Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у м.Марганець Дніпропетровської області в дохід держави 551 грн. 20 коп. несплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал постанови.