Справа № 2а-0770/2281/11
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 876/5028/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Перечинської міської ради Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року у справі за позовом Перечинської міської ради Закарпатської області до підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2011 року Перечинська міська рада Закарпатської області звернулася в Перечинський районний суд Закарпатської області з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 31.05.2011 року, винесену в межах виконавчого провадження № 25619604.

Перечинський районний суд Закарпатської області ухвалою від 30 червня 2011 року адміністративну справу № 2-а-255/11 за позовом Перечинської міської ради Закарпатської області до підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови ВП № 25619604 від 31 травня 2011 року передав на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду за предметною підсудністю.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що дії підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області по прийняттю постанови ВП № 25619604 від 31 травня 2011 року є правомірними та вчинені у відповідності до вимог законодавства України.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Перечинська міська рада Закарпатської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області перебувало виконавче провадження ВП № 25619604 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-16/10 виданого 01.04.2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області про зобов'язання Перечинської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 шестимісячний середній заробіток, який він отримував на посаді Перечинського міського голови, до моменту припинення повноважень, відповідно до статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" (а.с.27).

05.04.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою Перечинській міській раді було надано строк для самостійного виконання до 12.04.2011 року (а.с. 28). Копію зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження, супровідним листом № 1596 від 06.04.2011 року було надіслано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення для виконання до Перечинської міської ради та для відома стягувачеві ОСОБА_1 та до Перечинського районного суду (а.с.48-49).

18.04.2011 року на адресу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області надійшов лист Перечинської міської ради № 92/01-18 від 14.04.2011 року, яким було повідомлено, що в зв'язку з зупиненням Вищим адміністративним судом України виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 року, необхідно зупинити виконавче провадження відкрите згідно постанови ВП № 25619604 від 05.04.2011 року. До вказаного листа було долучено ксерокопію ухвали Вищого адміністративного суду України № К/9991/15865/11 від 08.04.2011 року, якою було задоволено клопотання Перечинської міської ради Закарпатської області про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2011 року, зупинивши виконання даного рішення до розгляду справи судом касаційної інстанції (а.с.4-5,29-30).

19.04.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 25619604 до розгляду справи по суті у Вищому адміністративному суді України (а.с.6,31).

18.05.2011 року на адресу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області надійшла заява стягувача ОСОБА_1 від 18.05.2011, якою останній для належного виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 про стягнення середньомісячної заробітної плати, надав оригінал ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.04.2011 по справі № К/9991/15865/11, якою клопотання Перечинської міської ради Закарпатської області щодо зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2011 року залишено без задоволення (а.с.32-33).

18.05.2011 на адресу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області надійшла заява представника Перечинської міської ради Мулеса О.М. від 18.05.2011, якою останній надав оригінал ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2011 по справі № К/9991/15865/11, якою задоволено клопотання Перечинської міської ради Закарпатської області про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2011 року, зупинивши виконання даного рішення до розгляду справи судом касаційної інстанції (а.с.34-35)

З матеріалів справи слідує, що постановою про перевірку виконавчого провадження заступником начальника Головного управління - начальником відділу ДВС Панова Н.В. від 18.05.2011 року скасовано постанову державного виконавця про зупинення виконавчого провадження (а.с.36-39).

20.05.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, згідно якої боржника зобов'язано виконати рішення суду в строк до 27.05.2011 року (а.с.9,41). Копію зазначеної постанови супровідним листом № 2260/4-937/11 від 20.05.2011 року було надіслано для відома до Перечинської міської ради та ОСОБА_1.(а.с.8,40).

26.05.2011 року на адресу підрозділу примусового виконання рішень від Перечинської міської ради надійшов лист про те, що постанова про поновлення виконавчого провадження від 20.05.2011 року надійшла до Перечинської міської ради 24.05.2011 року, в той час як термін для добровільного виконання рішення суду надано до 27.05.2011 року, в зв'язку з чим Перечинська міська рада просить надати додатковий термін 7 днів для добровільного виконання рішення суду (а.с.42).

31.05.2011 року підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області відмовив у задоволенні звернення щодо надання додаткового строку для добровільного виконання рішення суду, оскільки вважає, що норми ч.5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» порушено не було так як 20.05.2011 року винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, а 23.05.2011 року надіслано Перечинській міській раді та вручено вчасно 24.05.2011 року (а.с.44-45).

31.05.2011 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про накладення штрафу на Перечинську міську раду в розмірі 680,00 грн. та надано новий строк для виконання до 05.06.2011 року (а.с.11,47). Вказану постанову супровідним листом № 2440/4-937 від 31.05.2011 року (рекомендованною кореспонденцією) надіслано боржнику та попереджено боржника про кримінальну відповідальність (а.с.10,46)

Однак, Перечинською міською радою вищезгадане рішення в строк до 07.06.2011 року не було виконано.

07.06.2011 року головним державним виконавцем Секерня В.М. в порядку ст. 5, 11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду повторно накладено стягнення у вигляді штрафу в подвійному розмірі на Перечинську міську раду, а саме в розмірі 1 360, 00 грн. (а.с.52). Супровідним листом № 2558/4-937 від 07.06.2011 року (рекомендованою кореспонденцією) надіслано боржнику постанову про накладення штрафу(а.с.51).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження»

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 11 даного Закону передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 30 даного Закону негайному виконанню підлягають рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника.

Частиною 1 ст. 27 того ж Закону визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Отже, після спливу строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду державний виконавець невідкладно розпочинає вчиняти дії щодо примусового виконання.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є боржником у виконавчому провадженні, який зобов'язаний за рішенням суду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 шестимісячний середній заробіток, який він отримував на посаді Перечинського міського голови, до моменту припинення повноважень, відповідно до статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Твердження позивача про наявність поважних причин для невиконання рішення суду не знаходить документального підтвердження в матеріалах справи. У зв'язку з викладеним, керуючись ст.ст. 5, 87 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем винесено постанову про накладення штрафу.

Згідно зі ст. 89 вищевказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення),міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Оскільки вказаний перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, суд першої інстанції, встановивши, що позов заявлений до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, тобто до структурного підрозділу управління, який не може бути відповідачем у такій справі, повинен був здійснити заміну первинного відповідача на належного, а у разі наявності заперечень позивача - залучити відповідний орган державної виконавчої служби як другого відповідача.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані особливості та помилково розглянув справу за участю відповідача - підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, який не може відповідати за даним позовом.

Заміна відповідача або залучення до участі в справі другого відповідача на стадії апеляційного провадження не допускається з огляду на те, що статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що лише суд першої інстанції, встановивши, що позов заявлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним, а у разі незгоди позивача на заміну відповідача іншою особою залучити цю особу як другого відповідача.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Перечинської міської ради Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року у справі № 2а-0770/2281/11 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Перечинської міської ради Закарпатської області відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін