Справа № 820/4282/15
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ К/800/39075/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представників позивача відповідача Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Курячого О.П., Кашиної С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Альватрейдінг» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Альватрейдінг» пред'явило позов до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 102000010/2015/000086/2 від 23 квітня 2015 року; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00099 Чернігівської митниці ДФС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/000086/2 від 23 квітня 2015 року.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00099 Чернігівської митниці ДФС.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Чернігівська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 29 серпня 2014 року між приватним підприємством «Альватрейдінг» (покупець) та ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO, LTD (постачальник) був укладений контракт № AL-YBL29/08/14, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю товари в асортименті, а покупець зобов'язався оплатити товар згідно з умовами даного контракту.

Відповідно до статей 2, 3, 4 контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці, складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару. Поставка товару здійснюється у повній відповідності з «Інкотермс 2010». Умови поставки для кожної окремої партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі. Ціна за одиницю товару узгоджується та установлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару. Валютою контракту є долар США.

На виконання умов контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року на митну територію України відповідно до Інвойсу № YBL2015080 від 17 березня 2015 року та пакувального листа ввезено товар «велосипед, велосипедні запчастини, аксесуари» (велосипеди, ручки керма, обмотки керма, дзеркала, тренувальні колеса, тримачі фляги, замки) за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».

Товар, визначений інвойсом №YBL2015080 від 17 березня 2015 року, було передано перевізнику BEST SHIPPING COMPANY LIMITED, що підтверджується коносаментом № BSG15030206 від 22 березня 2015 року, в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером MSKU45933241.

З метою митного оформлення вказаного товару 23 квітня 2015 року приватним підприємством «Альватрейдінг» подано до Чернігівської митниці митну декларацію за формою МД-2 № 102110000/2015/022016 від 23 квітня 2015 року, якою задекларовано імпорт запасних частин для велосипедів на загальну митну вартість 11970,50 доларів США або 269841,32 грн.

Митна вартість зазначеного товару визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано митному органу контракт № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, доповнення до контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, додаткову угоду № 8 від 03 березня 2015 року до контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, міжнародну товарно-транспорту накладну № 3316 від 22 квітня 2015 року, коносамент № BSG15030206 від 22 березня 2015 року, калькуляцію № YBL20/007 від 20 березня 2015 року, інвойс № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, пакувальний лист до інвойсу № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, видаткову накладну № YBL13/007 від 13 березня 2015 року, відвантажувальну специфікацію № YBL18/007 від 18 березня 2015 року, звіт про оцінку майна № 04-04/04/51 від 23 квітня 2015 року, листи № 31.03/15 від 31 травня 2015 року, № 31.03/16 від 31 березня 2015 року, № 31.02/17 від 31 березня 2015 року, № 52 від 23 квітня 2015 року, № YBL080/4 від 30 березня 2015 року, № YBL0480/5 від 30 березня 2015 року, № YBL080/7 від 30 березня 2015 року, прайс-лист № 69/2 від 02 березня 2015 року, комерційну пропозицію № YBL09/01 від 09 січня 2015 року.

Розрахована декларантом митна вартість товару згідно з наданими документами становила 11970,50 доларів США (269841,32 грн.) за 13440 кг (нетто) товару.

Митний орган не погодився з такою вартістю товару та прийняв рішення про коригування вартості товарів № 102000010/2015/000086/2 від 23 квітня 2015 року.

У графі 33 оскаржуваного рішення митний орган в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, послався на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Звіт про оцінку від 02 березня 2015 року № 04-04/04/51 не містить інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України. Прайс-лист від 02 березня 2015 року № 69/2 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюються дана цінова пропозиція. Калькуляція на товар від 20 березня 2015 року № YBL20/007 надана не виробником товару SAN GROUND (WUXI) BICYCLE CO., LTD, а постачальником ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO, LTD. Наявна у митниці цінова інформація на ідентичні, подібні (аналогічні) товари призводить до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, у зв'язку з чим митний орган зробив коригування митної вартості за резервним методом відповідно до вимог статті 64 Митного кодексу України (далі - МК України).

Також Чернігівською митницею Міндоходів складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00099.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зазначив, що висновки Чернігівської митниці Міндоходів про необхідність надання приватним підприємством «Альватрейдінг» додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а відтак відмова у митному оформленні товару за першим (основним) методом є незаконною.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції прийшов до висновку про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/000086/2 від 23 квітня 2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00099 Чернігівської митниці ДФС.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи.

Як вбачається із матеріалів справи для підтвердження визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору) декларантом було подано відповідачу контракт № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, доповнення до контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, додаткову угоду № 8 від 03 березня 2015 року до контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року, міжнародну товарно-транспорту накладну № 3316 від 22 квітня 2015 року, коносамент № BSG15030206 від 22 березня 2015 року, калькуляцію № YBL20/007 від 20 березня 2015 року, інвойс № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, пакувальний лист до інвойсу № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, видаткову накладну № YBL13/007 від 13 березня 2015 року, відвантажувальну специфікацію № YBL18/007 від 18 березня 2015 року, звіт про оцінку майна № 04-04/04/51 від 23 квітня 2015 року, листи № 31.03/15 від 31 травня 2015 року, № 31.03/16 від 31 березня 2015 року, № 31.02/17 від 31 березня 2015 року, № 52 від 23 квітня 2015 року, № YBL080/4 від 30 березня 2015 року, № YBL0480/5 від 30 березня 2015 року, № YBL080/7 від 30 березня 2015 року, прайс-лист № 69/2 від 02 березня 2015 року, комерційну пропозицію № YBL09/01 від 09 січня 2015 року.

Проаналізувавши надані позивачем митному органу документи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального права та прийшли до правильного висновку, що сумніви митниці щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару є безпідставними, в зв'язку із чим скасували рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/000086/2 від 23 квітня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110000/2015/00099 Чернігівської митниці ДФС.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Зокрема щодо посилання Чернігівської митниці на ту обставину, що приватним підприємством «Альватрейдінг» подані до митного оформлення документи, які не містять усіх складових митної вартості, що передбачені умовами поставки CFR, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Відповідно до Інкотермс - 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), CFR (Cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов'язки щодо митного очищення товару для експорту.

Отже, поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення.

Як вбачається з інвойсу № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, відповідно до якого відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс-2010».

У фактурну вартість товару включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Вказана обставина підтверджується листом ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD №YBL080/4 від 30 березня 2015 року, в якому зазначено, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі № YBL2015080 від 17 березня 2015 року. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція, надана ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD 20 березня 2015 року за № YBL20/007.

Оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов'язку страхування товару, ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD, як постачальником, не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням ZHEJLANG YABOLAN ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD №YBL080/7 від 31 березня 2015 року, яким ПП «Альватрейдінг» повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом №YBL2015080 від 17 березня 2015 року, в контейнері MSKU4593321, страхування вантажу не здійснювалося.

Тобто, додаткових витрат, які б могли вплинути на митну вартість товару, приватне підприємство «Альватрейдінг» не понесло.

Враховуючи вказані обставини, для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту № AL-YBL29/08/14 від 29 серпня 2014 року за інвойсом № YBL2015080 від 17 березня 2015 року, такі складові митної вартості товару, який поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: