Справа № 826/14433/14
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2016 р. м. Київ К/800/17608/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Приходько І.В.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника відповідача Декань М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року

у справі № 826/14433/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Флагманконсалт» (далі - позивач, «Флагманконсалт»)

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві)

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та утриматись від вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Флагманконсалт» звернулось у вересні 2014 року до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило: визнати протиправними дії відповідача по проведенню невиїзної документальної перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 04.08.2014 року № 2060/26-55-22-02/39182737 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Флагманконсалт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року»; визнати протиправними дії відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів позивача, які здійснено на підставі акту; зобов'язати відповідача та його правонаступників поновити в автоматизованій системі «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності позивача, які виключені відповідачем з вказаної системи на підставі акту; зобов'язати відповідача та його правонаступників відновити в АІС «Податковий блок» дані податкової звітності позивача шляхом внесення показників, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року та додатку № 5 до неї;

зобов'язати відповідача та інші податкові органи утриматись від вчинення дій шляхом внесення до електронних баз даних Міндоходів, передачі та врахування результатів зустрічної звірки позивача, оформлених актом, при проведенні перевірок контрагентів за ланцюгами придбання та продажу товарів (робіт, послуг).

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2014 року відмовлено повністю у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2014 року скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві по проведенню невиїзної документальної перевірки ТОВ «Флагманконсалт», за результатами якої складено акт № 2060/26-55-22-02/39182737 від 04.08.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Флагманконсалт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року»; визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів позивача, які здійснено на підставі акту № 2060/26-55-22-02/39182737 від 04.08.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Флагманконсалт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року»; зобов'язано ДПІ у Печерському районі Міндоходів у м. Києві поновити в АІС «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Флагманконсалт», які виключено відповідачем із вказаної системи на підставі акту № 2060/26-55-22-02/39182737 від 04.08.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Флагманконсалт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року»; зобов'язано ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в АІС «Податковий блок» дані податкової звітності позивача шляхом внесення показників, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року та додатку № 5 до них. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України (далі - ПК України); п. 1.3, п. 2.14, п. 2.15, п. 2.16, п. 2.17, п. 2.18, п. 2.21, п. 2.24 Методичних рекомендацій, затверджених наказом ДПА України «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» від 18.04.2008 року № 266 (далі - Наказ № 266); ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні представник відповідача, уточнивши вимоги касаційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем, згідно з п. 73.5 ст. 73 ПК України здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період із 01.06.2014 року по 30.06.2014 року, за результатами яких складено акт від 04.08.2014 року, в якому зазначено, що на момент проведення звірки стан позивача - «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», виявити фактичне місцезнаходження позивача та його посадових осіб станом на дату складання акту неможливо, а тому вручення його посадовим особам запиту № 30365/10/26-55-22-02-10 від 04.08.2014 року про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період із 01.06.2014 року по 30.06.2014 року не є можливим.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено протиправності дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки товариства, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення основної вимоги позивача та як наслідок відсутності підстав для задоволення похідних від неї позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів позивача, які здійснено на підставі акту, зобов'язання відповідача поновити в АІС «Податковий блок» показники податкової звітності позивача, які виключені на підставі акту, та дані податкової звітності позивача шляхом внесення показників, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року та додатку № 5 до них, а також зобов'язання позивача утриматись від внесення до електронних баз даних Міндоходів, передачі та врахування результатів зустрічної звірки позивача, оформлених актом.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з відсутності у відповідача підстав для проведення зустрічної звірки позивача, що свідчить про протиправність дій з проведення такої, внаслідок чого протиправними є дії податкового органу щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача, здійснених на підставі акту, складеного внаслідок вчинення протиправних дій, а тому дані податкової звітності товариства підлягають відновленню.

Суд касаційної інстанції не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

За змістом п. 73.5 ст. 73 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1232, цей Порядок визначає механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Тобто, як вбачається з вище викладених норм, проведення зустрічних звірок направлено на співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з метою документального підтвердження господарських відносин із платником податків, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Поряд з цим, заходи, направлені на проведення зустрічної звірки, тобто, на вчинення дій щодо співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, без фактичного здійснення таких дій, не можуть вважатись діями, здійсненими з метою проведення зустрічної звірки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зустрічну звірку товариства відповідачем не проведено, дії по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів позивача не здійснено, відповідної довідки не складено, про що свідчить факт складання акту.

При цьому, судом першої інстанції слушно зауважено, що незгода позивача з висновками, які містяться в акті не є підставою для визнання протиправними дій, факт вчинення яких відсутній, оскільки вчинення таких дій виключає їх протиправність.

Так, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними дій відповідача із проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких складено акт, оскільки в ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено протиправності дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки товариства.

Разом з тим, вірною є позиція суду першої інстанції, що, з урахуванням відсутності підстав для задоволення основної вимоги позивача, відсутніми також є підстави для задоволення похідних від неї позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів позивача, які здійснено на підставі акту, зобов'язання відповідача поновити в АІС «Податковий блок» показники податкової звітності позивача, які виключені на підставі акту, та дані податкової звітності позивача шляхом внесення показників, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року та додатку № 5 до них, а також зобов'язання позивача утриматись від внесення до електронних баз даних Міндоходів, передачі та врахування результатів зустрічної звірки позивача, оформлених актом.

При цьому, судом вірно зауважено, що відображення в автоматизованих системах відповідних показників податкових зобов'язань та податкового кредиту, за переконанням суду, відноситься до дискреційних повноважень контролюючого органу.

Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80) 2 «Щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-му засіданні заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Під дискреційними повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, визначених законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ «Флагманконсалт» про визнання протиправними дій відповідача, зобов'язання його вчинити та утриматись від вчинення певних дій є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що прийняте апеляційним судом нове рішення у справі підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 167, 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі № 826/14433/14 - скасувати.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2014 року у справі № 826/14433/14 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: (підпис) М.І. Костенко
(підпис) І.В. Приходько