Справа № 818/402/13-а
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Київ К/800/38405/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.03.2013

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013

у справі № 818/402/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрник»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.03.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 23.10.2012 № /0/53176 та № /0/53173, від 03.01.2013 № 12220/41/0/12-13.

ДПІ у м. Сумах Сумської області ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: ст.ст. 42, 67 Конституції України, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 202, ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. 42 Господарського кодексу України, ч.ч. 2, 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

ДПІ у м. Сумах Сумської області ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Аграрник» з ТОВ «Сан-Кор Трейд» за період з 01.10.2011 по 31.03.2012, за результатами якої складено акт від 08.10.2012 № 3102/2220/21126515. Актом перевірки зафіксовано порушення:

- п.п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України, що слугувало підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2012 № /0/53176 грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 206250 грн., в т.ч. 165000 грн. основного платежу та 41250 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України, що слугувало підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2012 № /0/53173 грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 189750 грн. основного платежу.

За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень скарга ПАТ «Аграрник» залишена без задоволення. При цьому податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.01.2013 № 12220/41/0/12-13 про донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 41250 грн., у зв'язку з тим, що при застосуванні за податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2012 № /0/53176 штрафної (фінансової) санкції в розмірі 25% суми донарахованого грошового зобов'язання з податку на додану вартість, що становить 41250 грн., відповідачем не враховано, що факт вчинення позивачем порушень вимог п.п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України є повторним, а тому необхідно застосовувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50%.

Висновки про відсутність у позивача права на віднесення до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту витрат та податку на додану вартість відповідно за операціями з придбання у ТОВ «Сан-Кор Трейд» товару (горіх волоський у шкарлупі) за договором від 31.10.2011 № 988 обґрунтовані тим, що такий правочин в силу вимог ст. 228 Цивільного кодексу України є нікчемним. Операції не мали реального характеру.

Реальність вказаних господарських операцій поставлена відповідачем під сумнів з посиланням та такі обставини.

Згідно з висновками позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Сан-Кор Трейд», викладеними в актах ДПІ у Київському районі м. Одеси від 16.03.2011 № 102/23-34/32896290/14, показники декларації з податку на додану вартість за жовтень 2011 не підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Агенція досконалих рішень». Згідно з висновками позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Сан-Кор Трейд», викладеними в акті ДПІ у Київському районі м. Одеси від 27.03.2012 № 187/22-34/32896290/21, показники декларації з податку на додану вартість за листопад 2011 року не підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій з СГП «Харьковпчелопродукт» у формі ТОВ.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Для надання правової оцінки щодо формування платником податку на прибуток витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, слід застосовувати положення ст. 139 Податкового кодексу України, а для надання правової оцінки щодо формування платником податку на додану вартість податкового кредиту - ст. 198 Податкового кодексу України.

За умови реального здійснення платником податків (покупцем) господарських операцій з придбання товару (послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вимог наведених норм закону при формуванні витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту, підстави для позбавлення його права на зазначені витрати та кредит відсутні.

Висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податків товару (послуг) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та оподаткування і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податковий кредит за вчинені порушення продавцем.

Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки саме для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та до складу податкового кредиту відповідних сплачених (нарахованих) витрат та податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.

Судами попередніх інстанцій досліджено питання щодо реального вчинення позивачем господарських операцій з ТОВ «Сан-Кор Трейд» в межах господарської діяльності, зокрема, досліджено умови поставки, первинні документи, а також інші докази.

В результаті оцінки таких доказів як належних судами встановлено, що господарські операції мали реальний характер, підтверджені відповідними первинними документами, перелік яких наведено судами. Товари придбані позивачем з метою використання в господарській діяльності.

Зокрема, суди дослідили договір поставки товарів, специфікації товару, видаткові накладні, акти приймання-передачі, податкові накладні.

Суди попередніх інстанцій в результаті оцінки договору комісії, специфікації до договору, актів приймання-передачі товару, звіту комісіонера, вантажно-митних декларацій, податкової накладної встановили, що придбаний товар позивачем реалізовано ТОВ «Ріад».

Судами не встановлено порушень позивачем при формуванні витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту з податку на додану вартість вимог норм законів, на які вказував податковий орган в акті перевірки.

Суд касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, повно встановив обставини у справі на підставі безпосередньо досліджених доказів та надав їм правову оцінку на підставі норм матеріального права, що врегульовують спірні відносини.

Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.03.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун