Справа № 331/198/16-а
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/331/29/2016
справа 331/198/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 р. суддя Жовтневого райсуду м. Запоріжжя Смолка І.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст.26,ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 03.12.2015 р.; зобов»язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на загальних підставах з 03.12.2015 р. відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя. З 12.07.1998 р. їй призначено пенсію у відповідності до п.»б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку. Після призначення позивачці пенсії вона продовжувала працювати.

З 13.07.2003 року позивачка набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і 03.12.2015 р. звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 17.12.2015 р. відмовив позивачці у задоволенні її заяви, зазначивши, що вона вже отримує пенсію за віком.

Позивачка вважає відмову відповідача не законною, посилаючись на те, що з 12.07.1998 р. їй призначено пенсію у відповідності до п.»б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилось 55 років, 13.07.2003 р. вона отримала право на пенсію за віком на загальних підставах. Умовою для призначення даного виду пенсії є досягнення 55-річного віку для жінок 1948 р.н. та наявність загального стажу роботи.

Відповідно до ст.183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Відповідачем суду надано заперечення, згідно яких дії відповідача щодо відмови позивачці в призначенні пенсії за нормами статті 26 з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є правомірними у відповідності з вимогами чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 в 50 років.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Пенсійне забезпечення громадян України здійснюється відповідно до законодавчих актів, які існують у державі.

Так, до 1992 року пенсійне забезпечення громадян здійснювалось відповідно до Закону СРСР "Про державні пенсії". З 01.01.1992 вступив в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення".

З прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон), з 01.01.2004 раніше призначені пенсії були перераховані за нормами цього Закону.

Статтею 8 Закону передбачено, що громадяни України, які досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, мають право на отримання пенсійних виплат. Особі, яка має право, зокрема на пенсію за віком - призначається довічна пенсія.

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за умови досягнення пенсійного віку та за наявності пільгового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "б" статті 13 "Про пенсійне забезпечення" (норми чинні до 01.04.2015) правом на пільгове пенсійне забезпечення користувались працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення віку 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За документами пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 з 12.07.1998 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з 01.01.2004 пенсія була перерахована, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за документами, що містились в пенсійній справі.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за нормами статті 26 з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є правомірними у відповідності з вимогами чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 в 50 років.

Керуючись ст.ст.159-161,183-2 КАС України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Смолка І.О.