Справа № 826/2712/15
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. м. Київ К/800/20556/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АЙ ТІ-ТЕХНОЛОГІЯ" (далі - Товариство)

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2015

у справі № 826/2712/15

за поданням державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Інспекція)

до Товариства

про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Інспекція звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з поданням, в якому просила зупинити видаткові операції на рахунках Товариства.

Мотивуючи заявлені вимоги, Інспекція послалася на факт перешкоджання платником виконанню податковим керуючим своїх повноважень з опису майна у податкову заставу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2015, зазначене подання задоволено.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Товариства, в якій воно просить скасувати прийняті у справі судові акти та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що суди помилково розцінили як перешкоджання платником виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом України (далі - ПК), неподання Товариством необхідних документів для опису майна у податкову заставу за вимогою податкового керуючого у зв'язку з неперебуванням платника за місцезнаходженням.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити касаційні вимоги виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що у зв'язку з несплатою Товариством узгоджених податкових зобов'язань (як самостійно задекларованих платником, так і донарахованих контролюючим органом) у платника утворився податковий борг у сумі 259 522,16 грн.; 27.01.2014 Інспекцією було складено податкову вимогу, яку разом з рішенням від 28.01.2014 про опис майна Товариства у податкову заставу та з вимогою надати перелік майна з підтверджувальними документами для здійснення податковим керуючим опису майна у податкову заставу (викладеною у листі від 28.01.2014 № 632/10/26-51-15-127) було надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу платника: м. Київ, вул. Л.Руденко, 6-а, оф. 616.

Втім вказані вимоги не було виконано Товариством.

Актами від 19.02.2015 № 2 було засвідчено відмову платника податків від опису майна в податкову заставу та перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого у зв'язку з відсутністю Товариства за місцезнаходженням.

Наведені обставини слугували підставою для звернення Інспекції до адміністративного суду з цим поданням.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України (далі - ПК) з метою забезпечення виконання платником своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За правилами пункту 89.2 статті 89 ПК з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

В силу пункту 89.3 цієї ж статті ПК майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Право податкового керуючого описати майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, передбачено пунктом 91.3 статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 91.4 статті 91 ПК У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Пунктом 89.4 статті 89 ПК передбачено право контролюючого органу звернутися до суду до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису.

У даному разі судами було розцінено як перешкоджання платником виконанню податковим керуючим повноважень при здійсненні опису майна Товариства у податкову заставу ненадання останнім документів для такого опису у зв'язку з відсутністю платника за місцезнаходженням.

В силу вимог пунктів 45.1, 45.2 статті 45 ПК платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, платник зобов'язаний виконувати законні вимоги контролюючого органу (податкового керуючого), пред'явлені йому за його податковою адресою. При цьому платник зобов'язаний забезпечити отримання ним відповідних вимог податкового органу за податковою адресою. У разі невиконання цього обов'язку платник не вправі посилатися на неодержання ним відповідних вимог (як тих, що направлені поштою в установленому порядку, так і тих, що пред'являлися під час виходу посадових осіб контролюючого органу за податковою адресою платника) як на обставину, що звільняє його від настання у зв'язку з цим негативних для нього наслідків.

Однак у даному разі суди не перевірили належним чином достовірність посилань Інспекції на неперебування Товариства за його податковою адресою, тоді як вказана обставина з урахуванням доводів Товариства та поданих а їх підтвердження доказів підлягала більш ретельному дослідженню.

Так, висновок Інспекції про відсутність платника за місцезнаходженням (підтриманий попередніми судовими інстанціями) мотивований посиланням на інформацію, отриману від товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс -7/» - балансоутримувача будівлі, в якій зареєстроване Товариство, а також відповідними написами, зробленими власноручно податковим керуючим на актах від 19.02.2015 № 2.

Втім на спростування цього висновку платником подано: укладений Товариством (орендар) та приватним підприємством «Радник» (орендодавець) договір оренди приміщення від 09.01.2015 № РД-0901/8, відповідно до якого Товариство одержало у тимчасове платне користування офіс № 616 у будинку № 6-а по вул. Л.Руденка у м. Києві; акт прийому-передачі приміщення від 09.01.2015; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому зазначено про підтвердженість відомостей щодо місцезнаходження платника.

Втім вказані докази не одержали належної правової оцінки в судах попередніх інстанцій. Також суди не витребували у Товариства та не дослідили докази сплати орендних платежів, комунальних платежів, оплати послуг з прибирання, які, зазвичай, є супутніми фактичному використанню приміщення, для достеменної перевірки дійсного перебування платника за місцезнаходженням.

А відтак рішення судів не можна визнати обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам статті 159 КАС.

Оскільки прийняття рішення зі справи вимагає додаткового встановлення обставин цього спору та дослідження додаткових доказів, що відповідно до частини першої статті 220 КАС перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, ухвалені у справі судові акти підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків та прийняття правильного і обґрунтованого рішення по суті спору з урахуванням вказівок і висновків касаційного суду, викладених в цій ухвалі.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АЙ ТІ-ТЕХНОЛОГІЯ" задовольнити.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 826/2712/15 скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько