Справа № 461/681/16-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/681/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали №5059 від 27.08.2015 року , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали №5059 від 27.08.2015 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 27.08.2015 року Львівською міською радою було прийнято ухвалу №5059, якою включено земельну ділянку орієнтовною площею 0,0460 га на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67) до переліку земельних ділянок, які призначені для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах) за рахунок земель житлової та громадської забудови. Вважає вказане рішення таким, що не відповідає вимогам закону та прийняте з грубим порушенням закону, а тому таке підлягає визнанню протиправним. Вказує на те, що ухвалою Львівської міської ради №1121 від 29.12.2011 року, було вирішено погодити позивачу місце розташування земельної ділянки та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0280 га на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67) у власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. В подальшому, відповідно до ухвали Львівської міської ради №2240 від 19.03.2013 року, було прийнято рішення внести зміни до ухвали міської ради від 29.12.2011 року № 1121 "Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Загірній (біля будинку № 67)", замінивши у пункті 1 слова "площею 0,0280 га" словами "площею 0,0460 га". Враховуючи наявність ухвал №1121 від 29.12.2011р. та №2240 від 19.03.2013р., погодження позивачу поданого нею проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, формування земельної ділянки за рахунок і за заявами позивача, здійснення державної реєстрації земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу, відсутність передбачених законом підстав для відмови в затвердженні погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зважаючи на те що на момент винесення оскаржуваної ухвали, земельна ділянка була передана позивачу і перебувала в її постійному користуванні, а також враховуючи приписи ч.ч.2,3 ст.134 ЗК України, вважає, що оскаржувана ухвала відповідача, прямо суперечить вимогам Конституції та законів України, є необгрунтованою, несправедливою, такою що грубо порушує законні права позивача. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що приймаючи рішення від 27.08.2015 року № 5059, Львівська міська рада діяла законно, в межах наданих їй повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2015 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №5059, якою вирішено: Включити земельну ділянку орієнтовною площею 0,0460 га на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67) до переліку земельних ділянок, які призначені для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах) за рахунок земель житлової та громадської забудови; Надати дозвіл управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування на виготовлення проекту землеустрою Щодо відведення земельної ділянки та експертної грошової оцінки вартості земельної ділянки; Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з питань містобудування та інфраструктури.

Згідно п. 30, 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до Положення про управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 27.10.2006 року № 1198 підготовка рішень ради щодо передачі у приватну власність земельних ділянок належить до компетенції відповідного Управління.

В подальшому Управлінням природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради було підготовлено 3 альтернативні проекти ухвал, зокрема: «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67)»; «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67)»; «Про включення земельної ділянки на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67) до переліку земельних ділянок, які призначені для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах)».

27.08.2015 року на засіданні сесії Львівської міської ради вказані проекти ухвал були поставлені на голосування в порядку вказаному вище, що підтверджується протоколом сесії Львівської міської ради.

Проект ухвали «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67)» не набрав достатньої кількості голосів, а отже, вважається таким що відхилений.

Після розгляду питання щодо затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки був поставлений проект ухвали «Про включення земельної ділянки на вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67) до переліку земельних ділянок, які призначені для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах).», який набрав 55 голосів під час голосування, а, отже вважається прийнятим.

У позовній заяві позивач посилається на ч.2. ст. 134 ЗК України, в якій передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Вказане твердження є безпідставним, оскільки у випадку передачі земельної ділянки в особи, якій ділянка передана виникають права на неї (право власності, користування, оренди).

У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто, у даному випадку твердження позивача, що право користування у неї виникло з моменту передачі на збереження межових знаків, а також видачі містобудівних умов та обмежень управлінням архітектури Львівської міської ради не відповідають дійсності та суперечать вимогам ст.125 ЗК України, оскільки передача межових знаків та надання містобудівних умов та обмежень здійснювалось на підставі ухвали Львівської міської ради від 29.12.2011 року № 1121 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Загірній, 17 (біля будинку № 67)», як потенційному користувачу земельної ділянки.

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб'єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб'єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб'єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб'єктом права власності на землі державної власності.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Крім того, з урахуванням статей 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що рішення Львівської міської ради №5059 від 27.08.2015 року прийняте у повній відповідності до положень закону, правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання рішення протиправним та його скасування немає, оскільки права позивача даним рішенням не порушені, відповідач діяв в межах своїх повноважень, тому у позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6-12, 86, 102, 128, 160, 161, 162, 167 КАС України, Законом «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали №5059 від 27.08.2015 року - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.