Справа № 813/145/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Справа № 813/145/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача Віттвер Герберт Пауль, Лозинський Я.Б.,

перекладач ОСОБА_3

від відповідача Хильченко Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Глобал Дизайн» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії Державну податкову інспекцію у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина Глобал Дизайн» (далі - позивач, ТОВ «Буковина Глобал Дизайн») з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, ДПІ у Пустомитівському районі), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у невиконанні передбачених дій та заходів для повернення на поточний рахунок позивача надміру сплаченого податку на прибуток у сумі 269994,07 грн.;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо повернення на поточний рахунок ТОВ «Буковина Глобал Дизайн (, п/р 783 в ПАТ КБ Кредобанк, МФО 3255365) надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 269994,07 грн., передбачені п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України (в редакції, діючій на дату подання позовної заяви), а також п. 7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міндоходів № 882/1188 від 30.12.2013 року (зареєстрованого в Мін'юсті 23.01.2014 року за № 146/24923) (в редакції, чинній на дату подання позовної заяви) - а саме: 1) підготувати встановлену кількість та у встановленій формі висновки та Реєстри висновків за платежами, належними державному бюджету; 2) передати висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства (відповідному територіальному органу Державної казначейської служби України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 11.01.2016 року по інтегрованій картці платника податку - ТОВ «Буковина Глобал Дизайн» рахується переплата з податку на прибуток в сумі 269994,07 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з вказаного податку як на поточний рахунок платника податку в установі банку, так і в рахунок погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів. Вважає, що оскільки сума переплати за вказаним платежем у розмірі 269994,07 грн. остаточно сформована 25.02.2014 року, що підтверджується листом ДПІ № 9680/20-0023 від 12.11.2015 року (дата здійснення останньої дії (руху)), строк 1095 днів для здійснення повернення надміру сплачених коштів слід відраховувати саме з цієї дати, а не з 2011 року. Оскільки позивач звернувся до контролюючого органу згідно з заявою № 27 від 09.12.2015 року в межах зазначеного строку, вважає дії контролюючого органу та відповідні висновки помилковими, протиправними та такими, що не грунтуються на нормах чинного податкового законодавства, та звернувся із вказаним позовом до суду.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю із підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях від 13.04.2016 року за вх № 9106 /а.с.76-78/, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи у попередньому судовому засіданні 15.03.2016 року /а.с.36-38/. Зазначив, що станом на 01.11.2015 року по інтегрованій картці позивача за платежем: податок на прибуток обліковувалася переплата в сумі 269994,07 грн. Оскільки на момент звернення позивача до контролюючого органу (12.10.2015 року та 09.12.2015 року) строк 1095 днів з моменту виникнення помилково та/або надміру сплачених коштів в сумі 269994,07 грн. на рахунок позивача сплив, сума переплати поверненню не підлягає. Таму контролюючий орган діяв в межах норм діючого податкового законодавства, правомірно, та у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Суд заслухав пояснення представників позивача та заперечення представника відповідача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Буковина Глобал Дизайн» зареєстроване як юридична особа 08.02.2008 року з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 35606012 /а.с.13/ та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Пустомитівському районі.

Відповідно до акту № 2904-20 від 17.09.2015 року позитивне сальдо розрахунків позивача станом на 17.09.2015 року становить 269994,07 грн. /а.с.19/.

24.02.2014 року за вих № 11 позивач звернувся до відповідача з листом про переведення переплати з податку на прибуток підприємств в сумі 49 тис.грн. в рахунок оплати податку на доходи фізичних осіб /а.с.16/.

Згідно з листом контролюючого органу від 12.11.2015 року № 9680/20-0023 у відповідь на лист ТОВ «Буковина Глобал Дизайн», зазачено, що лист № 12 від 24.02.2015 року про повернення податку на прибуток на розрахунковий рахунок в сумі 150000,00 грн. ДПІ у Пустомитівському районі не отримувало. На виконання листа № 11 від 24.02.2014 року сформовано висновок № 226-20 від 25.02.2014 року на суму 49000,00 грн., згідно з яким проведено перекидку коштів з податку на прибуток на податок на доходи фізичних осіб. Станом на 01.11.2015 року по інтегрованій картці платника з податку на прибуток рахується переплата в сумі 269994,07 грн., яка виникла у 2011 році. Згідно зі ст. 43.3 Податкового кодексу України повернення спдачених сум податку проводиться протягом 1095 днів від виникнення зайво (помилково) сплаченої суми. Враховуючи вищевикладене сума переплати поверненню не підлягає /а.с.15/.

Позивач повторно звернувся із заявою до відповідача від 09.12.2015 року за вих. № 27 про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань в сумі 269994,07 грн. на поточний рахунок позивача /а.с.17/.

15.12.2015 року № 10498/20-0023 контролюючий орган повідомив, що переплата з податку на прибуток в сумі 269994,07 грн., яка виникла у 2011 року згідно з ст. 43.3 Податкового кодексу України поверненню не підлягає /а.с.18/.

Позивач вважаючи бездіяльність контролюючого органу щодо неповернення вказаної суми переплати з податку на прибуток на поточний рахунок ТОВ «Буковина Глобал Дизайн», та з метою відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів, звернувся із вказаним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник щодо правомірності відмови контролюючим органом в переведенні коштів, які виникли внаслідок переплати позивачем грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 269994,07 грн. на поточний рахунок позивача.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) і полягають у такому.

За змістом п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пункт 43.2 ст. 43 ПК України визначає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з положеннями п. 43.3 ст. 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пункт 43.4 ст. 43 ПК України передбачає, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Пункт 43.5 ст. 43 ПК України встановлює, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року № 882/1188 (далі - Порядок № 882/1188), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі.

Разом із тим, за змістом п. 9, 10 Порядку № 882/1188 надані податковим органом висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань реєструються територіальними органами Державного казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді. На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку, а саме згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Так, відповідачем в обґрунтування заперечень долучено копію інтегрованої картки платника податків /а.с.39-55/.

Зі змісту такої судом встановлено, що станом на січень 2011 року за позивачем обліковувалась переплата в розмірі 242993,87 грн.; на січень 2012 року в сумі 328701,07 грн.; на 31.01.2013 року в сумі 458125,07 грн.; станом на січень 2014 року 454325,07 грн.; на 31.12.2015 року в сумі 269994,07 грн.

Згідно з інтегрованою карткою останнє поступлення грошових коштів з рахунку позивача, яке мало вплив на збільшення переплати відбулося 02.02.2012 року в сумі 160000,00 грн. /а.с.47/, а саме: збільшено переплати відповідно до платіжного доручення № 48 від 02.12.2012 року. Така станом на 02.02.2012 року складала 488701,07 грн.

Крім цього, судом встановлено, що подальше збільшення суми переплати відбувалося у зв'язку з поданням уточнюючих документів, а не надходження коштів. Тому, на переконання суду, сума переплати, за рахунок поступлень грошових коштів остаточно сформована саме 02.02.2012 року та саме з цієї дати слід відраховувати 1095 днів для звернення до контролюючого органу із заявою про повернення коштів на поточний рахунок позивача.

Таким чином, вказаний строк завершується 01.02.2015 року.

Суд вважає необґрунтованими покликання представника позивача на Наказ Міністерства доходів і зборів № 765 від 05.12.2013 року «Про порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994 (далі - Порядок № 765), та необхідність відрахування вказаного строку з 28.02.2014 року (перерахування 49000,00 грн. в рахунок оплати податку на доходи фізичних осіб), з огляду на наступне.

Вказаним Порядком встановлюється механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів.

Відповідно до підп. 2 п. 3 Порядку № 765 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Територіальний орган Міндоходів вирішує питання щодо списання помилково та/або надміру сплачених сум податків, зборів, що обліковуються в інтегрованій картці платника більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов'язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про їх повернення згідно із законодавством.

ГУ Міндоходів вирішує питання щодо перерахування до державного бюджету коштів передоплати, що перебувають на рахунку ГУ Міндоходів без розпорядження про використання протягом 1095 днів з дня їх внесення (п. 11, 12 розділу VI Порядку № 765).

Так, на переконання суду, перерахунок суми 49000,00 грн. в оплату податку на доходи фізичних осіб підтверджує рух коштів по інтегрованій картці платника податків, а не рух зменшення чи нарахування зобов'язання; сплати зобов'язання.

Крім того, суд вважає, за доцільне зауважити, що відповідачем виконувалися розпорядження платника податків його коштами в межах трирічного строку, але, як визначено нормами Податкового кодексу України, так і вказаного Порядку, зокрема, підставою для повернення коштів є саме заява про їх повернення, а не будь-яка інша заява.

Таким чином, заяву про повернення коштів подано позивачем контролюючому органу 09.12.2015 року, подана з пропуском трирічного строку, для подання такої заяви та для виникнення обов'язку контролюючого органу повернути відповідні кошти.

Щодо покликань представника позивача на норми Цивільного кодексу України щодо строків перебігу позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, положення вказаного кодексу не поширюються на вказані правовідносини.

Особливу увагу слід звернути на те, що відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії/бездіяльності та неупереджено.

Зокрема, суд зазначає і про відсутність підстав для зобов'язання відповідача для вчинення будь-яких дій щодо повернення коштів на поточний рахунок позивача, оскільки порушених прав, що підлягають відновленню у даному випадку не встановлено.

Таким чином, сукупність вищевикладених обставин підтверджено документально, що дає суду підстави визнати позовні вимоги недоведеними та безпідставними, у задоволенні яких слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94,138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.