Справа № 425/961/16-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року Провадження №2-а/425/32/16

Справа №425/961/16-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш., за відсутністю сторін, розглянувши у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

17 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача з приводу відмови у перерахунку пенсії позивача, виходячи із 80% суми складових заробітної плати, які зазначені у довідці про складові її заробітної плати від 15.04.2015 року № 6/1096;

- визнати протиправними дії відповідача з приводу відмови у нарахуванні та виплати пенсії позивачу з 01.06.2015 року;

- зобов'язати відповідача протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням суду з 01.06.2015 року перерахувати позивачу пенсію в розмірі 80% з урахуванням всіх складових її заробітної плати, які зазначені у довідці про складові її заробітної плати від 15.04.2015 року № 6/1096;

- зобов'язати відповідача протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням суду поновити з 01.06.2015 року виплату позивачу пенсії згідно з Законом України «Про державну службу» виходячи із розміру 80% від суми її заробітної плати, яка була врахована під час призначення її пенсії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона з 16.07.2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рубіжному та їй з 02.06.2009 року призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дані про розмір заробітної плати позивача для розрахунку пенсії були взяті із документів, які на час призначення пенсії не містили повного розрахунку її заробітної плати. 02.02.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням «інших виплат», зазначених у довідці про складові заробітної плати від 15.04.2015 року № 6/1096. Також, у своїй заяві позивач просила нараховувати та виплачувати їй пенсію з 01.06.2015 року, оскільки позивачу було припинено виплату пенсії 01.04.2015 року згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, але позивачу також було відмовлено відповідачем у виплаті пенсії. В ст. 21 Закону України № 2493 було внесено зміни, а саме: «тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються». Оскільки до 01.06.2015 року по теперішній час спеціальні закони не прийняті, як працюючий пенсіонер з 01.06.2015 року позивач не має права на призначення пенсії за спеціальним законом, тому вона вважає, що нарахування та виплата призначеної їй пенсії за віком повинна бути відновлена з 01.06.2015 року. Позивач не погодившись з відмовою УПФУ у місті Рубіжне звернулася до суду з цим позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви позивач заявила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 5).

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 28.03.2016 року подала суду заперечення, в яких заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, також в запереченнях представник відповідача зазначає, що УПФУ в місті Рубіжному не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти них, зокрема, зазначає, що з 02.06.2009 року позивачу було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», сплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова винагорода, як складові заробітної плати державного службовця не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому вони й не були враховані при обчисленні пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», також не врахована матеріальна допомога, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, якою визначено розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, матеріальна допомога не передбачена, тому робити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат не має правових підстав, в зв'язку з чим просять відмовити в задоволені позову в цій частині. Також, в запереченнях зазначає, що з01.04.2015 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року», якими внесено зміни до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за якими у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цих Законів не виплачуються. Враховуючи, що позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, така виплата пенсії підлягає зупиненню. Також, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ, яким внесено зміни до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються. Також, права на призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» станом на 01.06.2015 року позивач не має, оскільки не має необхідного стажу на державній службі. В своїх запереченнях представник відповідача зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки позивач звернулася до суду 17.03.2016 року, тому адміністративний позов слід залишити без розгляду згідно з ст. 100 КАС України. Враховуючи все зазначене представником відповідача в запереченнях, вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 65-66).

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що з 02.06.2009 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком у розмірі 1619,03 гривень, в зв'язку з переходом з одного виду пенсії на інший, відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з 80% від суми її середньомісячної заробітної плати, згідно розпорядження УПФУ у місті Рубіжному № 145500 від 04.06.2009 року (а.с. 27).

02.02.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, визначених в довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яка видана Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, також у своїй заяві позивач просить поновити нарахування та виплату їй пенсії з 01.06.2015 року, виплата якої була зупинена 01.04.2015 року (а.с. 14-15).

З вказаної довідки № 6/1096 від 15.04.2015 року вбачається, що за період з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року інші виплати становили:

-Надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - 10363,03 гривень;

-Премії - 11354,62 гривень;

-Премії до державних, професійних, професійних свят та ювілейних дат - 270,00 гривень;

-Інші виплати: індексація грошових доходів - 651,62 гривень; матеріальна допомога на оздоровлення - 3086,70 гривень; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 3021,60 гривень.

У довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року зазначено, що на всі виплати, уключені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 20706,00 гривень; довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату (а.с. 10-13).

Згідно записів в трудовій книжці позивача та відомостей з її пенсійної справи, вона з 22.09.2008 року по теперішній час працює на посаді головного спеціаліста відділу соціальних гарантій та компенсацій в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради (а.с. 34-35).

З 01 квітня 2015 року Управлінням ПФУ у м. Рубіжному було зупинено виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ від 02.03.2015 року).

Вказаним Законом № 213-VІІІ від 02.03.2015 року частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнити реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасники бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

10.02.2016 року УПФУ у місті Рубіжному в Луганській області листом № 15/Н-14 відмовило позивачу в перерахунку та в нарахуванні й виплаті пенсії позивачу. З зазначеного листа вбачається, що в частині перерахунку пенсії відмовлено, оскільки матеріальна допомога не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення, визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 та індексація не передбачена статтею 33 Закону України «Про державну службу» як складова заробітної плати держслужбовця, тому матеріальна допомога та індексація не враховуються при обчисленні пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». В частині нарахування та виплати пенсії з 01.06.2015 року позивачу відмовлено, оскільки у Управління відсутні законні підстави для її поновлення, в зв'язку з тим, що позивач проходила службу у виконавчому органі місцевого самоврядування - в Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року(а.с. 16-17).

Вищезазначені обставини сторонами у справі не оспорюються.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача з приводу відмови у перерахунку пенсії позивача, виходячи із 80% суми складових заробітної плати, які зазначені у довідці про складові її заробітної плати від 15.04.2015 року № 6/1096 та зобов'язання відповідача з 01.06.2015 року перерахувати позивачу пенсію в розмірі 80% з урахуванням всіх складових її заробітної плати, які зазначені у вказаній довідці, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин - час призначення пенсії відповідачу), на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема, особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для жінок - 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, яка складається:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці, встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У наказі Державного комітету статистики України «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року № 5 визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, зокрема, до додаткової заробітної плати належать: доплати, надбавки, премії, винагороди, виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин - час призначення пенсії позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин - час призначення пенсії позивачу), до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналізуючи вищенаведені положення законів, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога та суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати входять до системи оплати праці державних службовців.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції на час виникнення спірних правовідносин - час призначення пенсії позивачу), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема:

1)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;

3)суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що за змістом вище наведених норм законів, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються до заробітку (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі № 21-430а11, від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 року в справі № 21-97а13, в яких визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 19-11 від 30.10.2008 року було встановлено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670» № 5-1 від 14.02.2011 року було затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в якій зазначено, що інші виплати є складовими заробітної плати та з усіх виплат, які вказані в цій довідці, нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, на думку суду, пенсія позивачу має бути обчислена із заробітної плати, яку вона фактично отримувала останні 24 календарні місяці роботи перед звернення за пенсією, яке відбулося 02.06.2009 року, а саме: з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року з урахуванням всіх складових заробітної плати позивача (в тому числі матеріальна допомога, надбавки, премії. індексація), на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тому, судом відхиляються заперечення представника відповідача, що матеріальна допомога та індексація не включаються до складу заробітної плати позивача та не враховуються при обчисленні розміру їй пенсії, за безпідставністю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії УПФУ в місті Рубіжному з приводу відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх виплат, у тому числі інших виплат (індексації та матеріальної допомоги), які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року про складові заробітної плати - є протиправними.

Відповідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як зазначалося судом вище, позивачу було призначено пенсію з 02.06.2009 року та як вбачається з листа відповідача від 10.02.2016 року № 15/Н-14 пенсія була призначена позивачу на підставі особистої заяви та наданих документів, в тому числі довідок про заробітну плату від 01.06.2009 року № 3024 та № 6/3024, з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат за період з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року позивач звернулася до відповідача 02.02.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на заяві позивача та відповіддю відповідача.

Як вбачається з прохальної частини позову позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з 01.06.2015 року з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року, доказів того, що позивач зверталася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії до 02.02.2016 року справа не містить, тому суд не вбачає підстав для перерахунку пенсії позивачу з 01.06.2015 року.

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, суд вважає, що порушене право позивача на перерахунок її пенсії на підставі довідки № 6/1096 від 15.04.2015 року підлягає відновленню з 01.02.2016 року, в зв'язку з тим, що позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надала зазначену довідку 02.02.2016 року.

Враховуючи, що порушення прав позивача відповідачем триває і про це порушення позивач дізналася з моменту відмови УПФУ у м. Рубіжному в перерахунку їй пенсії, тобто з 10.02.2016 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та зобов'язати УПФУ у місті Рубіжному здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 року, з урахуванням положень ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01.02.2016 року.

В решті вимог про здійснення перерахунку з 01.06.2015 року слід відмовити за безпідставністю.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дії відповідача з приводу відмови у нарахуванні та виплати пенсії позивачу з 01.06.2015 року та зобов'язання відповідача поновити з 01.06.2015 року, суд дійшов такого.

Відповідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ зазначеного Закону закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність зокрема норми вищезазначених спеціальних Законів щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» не призначаються.

Вказаним Законом № 213-VІІІ від 02.03.2015 року було доповнено ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» частинами четвертою - шостою такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

-у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

-у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цього Закону, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)».

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну служби», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 01.06.2015 року відпали передбачені ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підстави для невиплати позивачу пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії, виплата якої була зупинена 01.04.2015 року, були відсутні.

Разом з цим, в своїх запереченнях представник відповідача вказала, що 24.12.2016 року Верховною Радою України було прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2016 року.

Зазначеним Законом № 911-VІІІ від 24.12.2016 року у статтю 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» були внесені зміни. Зокрема, відповідно до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року:

-особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

-у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати.

Суд, не приймає зазначені доводи представника відповідача, оскільки доказів того, що невиплата пенсії позивачу відбулася відповідно до Закону України № 911-VІІІ від 24.12.2016 року до справи не надано.

Навпаки наявні у справі докази підтверджують обставини, що припинення позивачу пенсії відбулося з 01.04.2015 року згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ, на час припинення виплати пенсії позивачу - 01.04.2015 року Закону України № 911-VІІІ від 24.12.2016 року не існувало.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду, зокрема, на стадії судового розгляду справи.

З заявою про поновлення виплати пенсії позивач звернулася до відповідача 02.02.2016 року.

Як вбачається з прохальної частини позову позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй пенсію з 01.06.2015 року, з цим адміністративним позовом позивач звернулася до суду 17.03.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення з позовом до адміністративного суду.

Жодних клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними позивач суду не подавав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за період з 01.06.2015 року по 16.09.2015 року підлягають залишенню без розгляду, у зв'язку з пропуском встановленого строку звернення з адміністративним позовом до суду.

Суд вважає, що з 17.09.2015 року виплата пенсії за вислугу років позивачу, призначеної їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Враховуючи, що порушення прав позивача відповідачем триває і про це порушення позивач дізналася з червня місяця 2015 року, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії відповідача з приводу відмови у нарахуванні та виплати пенсії позивачу з 01.06.2015 року та зобов'язання відповідача поновити з 01.06.2015 року, слід задовольнити частково та визнати дії УПФУ в місті Рубіжному в частині припинення нарахування та виплати позивачу пенсії за віком з 17.09.2015 року та зобов'язання УПФУ у місті Рубіжному здійснити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу з 17.09.2015 року.

В зв'язку з частковим задоволенням позову, згідно ст. 94 КАС України суд присуджує здійснені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у сумі 551,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне.

Розпорядженням Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 року «Про внесення змін до розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 «Про забезпечення розгляду адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції», абзац четвертий пункту 1 розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 визнано таким, що втратив чинність. Роботу Донецького апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 99, 100, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області з приводу відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 рокупро складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області здійснити ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 рокупро складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області з приводу припинення нарахування та виплати пенсії за віком з 17.09.2015 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1).

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області нарахувати та виплатити пенсії за віком з 17.09.2015 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1), призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позов в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування та виплати пенсії за вислугу років Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області за період з 01.06.2015 року по 16.09.2015 року включно - залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова