Справа № 802/82/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 квітня 2016 р. Справа № 802/82/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

суддів Богоноса М.Б., Слободонюка М.В.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

представника третьої особи 3 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про прийняття заяви позивача про зміну позовних вимог в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (третя особа 1), Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини (третя особа 2) та Державна казначейська служба України (третя особа 3),

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Державна казначейська служба України та Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, про визнання неправомірною бездіяльність щодо невиконання рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі "ОСОБА_1 та інші проти України" та зобов'язання поновити порушені права позивача шляхом перерахунку на його користь повного розрахунку, що встановлений станом на 08.10.2015 року та визначений Арбітражним керуючим-розпорядником майна ДАК "Укрресурси" в листі-довідці № 51 від 10.10.2015 року і затверджений ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.10.2015 року у справі № 46/436-б про банкрутство ДАК "Укрресурси" в сумі 1 900 147,03 грн., першої черги вимог, без врахування втраченої частини коштів при затримці термінів виплати та інфляції, для виконання рішення Європейського суду з прав людини у не виконаній частині, та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., шляхом списання безспірної суми з рахунку Державної казначейської служби України в березні 2016 року.

18.04.2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій з наданням додаткових письмових доказів просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та міністерства юстиції України, які протягом двох років не вжили дієвих заходів та не виконали рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі "ОСОБА_1 та інші проти України" в частині проведення повного розрахунку;

- зобов'язати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити порушені права позивача шляхом негайного перерахунку на його користь безспірної частини повного розрахунку станом на час вирішення справи в сумі 2 056 211,87 грн. згідно рішень місцевих судів м. Вінниці, що набрали законної сили, і Апеляційного суду Вінницької області, без врахування втраченої частини коштів при затримці термінів виплати та інфляції, для виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині, що на час розгляду справи є не виконаною, та стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн., шляхом списання безспірної суми з рахунку Державної казначейської служби України.

В судовому засіданні позивач підтримав вищевказану заяву та зазначив, що вона фактично є заявою про збільшення розміру позовних вимог, а тому може бути прийнята судом на цій стадії судового процесу.

Представник відповідачів та третя особа 3 в судовому засіданні щодо можливості прийняття заяви позивача про зміну позовних вимог заперечили, посилаючись на те, що позивач змінює підстави та предмет спору, що є недопустимим.

Надавши оцінку поданій заяві про зміну позовних вимог, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку, що у прийнятті такої заяви належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 КАС України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

В контексті зазначеної норми предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення (ч. 4, 5 ст. 105 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами правом і обов'язком позивача та відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов'язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Змістовний аналіз частини 1 статті 137 КАС України дає можливість зробити висновок, що законодавець, надавши позивачу право подати заяву про зміну позовних вимог, водночас застеріг, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову.

При цьому зміна позивачем одночасно як предмета, так і підстав позову, на думку суду, є недопустимою з огляду на те, що така зміна фактично свідчить про новий позов, а не про зміну того, що перебуває на розгляді у суді.

Натомість позивач зазначеного вище не врахував і у своїй заяві від 18.04.2015 року заявив додаткові позовні вимоги, які змінюють предмет спору. Крім того, підстави для таких позовних вимог є відмінними від тих, що викладені у позовній заяві, потребують додаткового дослідження та надання правової оцінки.

Зокрема, позивач заявляє вимоги про виплату йому тих сум повного розрахунку при звільненні, які ґрунтуються на нових підставах, які раніше судом не досліджувались, а також на судових рішеннях, окремі з яких були прийняття вже під час розгляду цієї адміністративної справи по суті.

При цьому суд не погоджується з доводами позивача про те, що поданою заявою збільшується лише розмір позовних вимог, оскільки насправді внаслідок її прийняття судом зміняться і підстави, і предмет адміністративного позову.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що подана позивачем заява про зміну позовних вимог не відповідає положенням частини 1 статті 137 КАС України, оскільки нею позивач змінює, по-перше, предмет адміністративного позову вже після початку судового розгляду справи по суті, і, по-друге, підстави позову, що одночасно процесуальним законом не допускається.

Відтак, у прийнятті заяви про зміну позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 160, 165, 186 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

відмовити у прийнятті заяви позивача про зміну позовних вимог в адміністративній справі № 802/82/16-а.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Ухвалу в повному обсязі складена 22 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Сало Павло Ігорович

Судді Богоніс Михайло Богданович

ОСОБА_4