Справа № 803/3622/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 р. Справа № 876/12430/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Бєлкіна Н.І.

з участю представника позивача: Томашівського О.Г.

та представника відповідача: Ольховик-Красільнікова Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровер ЛТД» до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.10.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000076/1 від 18.09.2015 року, №205000011/2015/000078/1 від 21.09.2015 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00057 від 18.09.2015 року, № 205070000/2015/00058 від 21.09.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки надані позивачем для митного оформлення товару документи повною мірою підтверджують митну вартість товару за ціною договору, що фактично сплачена.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці Державної фіскальної служби України №205070000/2015/00057 від 18.09.2015 року, №205070000/2015/00058 від 21.09.2015 року. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000076/1 від 18.09.2015 року, №205000011/2015/000078/1 від 21.09.2015 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у відповідності до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У зв'язку з наявними розбіжностями в поданих позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення документах, посадовою особою Волинської митниці ДФС витребовувались додаткові документи, які були подані ТзОВ «Ровер ЛТД» не в повному обсязі та також містили певні розбіжності. Тому рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті з дотриманням вимог, передбачених статтею 54, 55, 57,58 МК України.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта Ольховик-Красільнікова Л.П. надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача Томашівський О.Г. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходить з того, що Волинською митницею Державної фіскальної служби України не доведено, що в порушення частини 2 статті 58 Митного кодексу України використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні або що декларант не дотримався обов'язку, встановленого частиною 2 статті 52 Митного кодексу України стосовно надання достовірних відомостей про визначення митної вартості на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 01.09.2015 року між Westfleish eG (продавцем) та ТзОВ "Ровер ЛТД (покупцем) укладено договір купівлі-продажу товарів №43. Відповідно до умов вказаного договору продавець продає, а покупець купує товар вказаний у специфікації, яка є додатком до договору і є його невід'ємною частиною. Розділом 2 вказаного договору визначено, що продаж товару здійснюється на умовах CIP,CRT,DAR,EXW,FCA. До вказаного договору застосовуються умови Інкотермс 2010. Розділ третій договору регулює ціну і порядок розрахунків, зокрема пунктом 3.1 визначено, що ціна за один кілограм поставленого товару встановлюється згідно специфікації. Оплата за поставлений товар проводиться в EURO шляхом банківського переводу грошових коштів. У пункті 3.3 договору визначено, що оплата проводиться на підставі рахунку-фактури. Умови оплати - згідно рахунку фактури (том 1 а.с. 215).

Згідно специфікації № 1 від 01.09.2015 року до договору № 43 від 01.09.2015 року ціна свинного тримінгу 75/25 становить 1, 05 EUR за кг, а ціна печінки свинної 0, 21 EUR за кг. (том 1 а.с. 28).

Згідно рахунку-фактури DR-126031 від 11.09.2015 року оплата за товар морожений свинний тримінг 75/25 проводиться через 10 днів після поставки товару, пункт призначення Hoxter/Germany, ціна за 1кг 1, 05 євро. (том 1 а.с.30)

Згідно рахунку - фактури DR-126125 від 02.09.2015 оплата за товар печінка свинна морожена проводиться через десять днів після поставки товару, пункт призначення Homm/Germany, ціна 0, 21 євро за 1 кг (том 1 а.с. 31).

Як вбачається з розрахунку собівартості виробника, ціна за 1 кг ціна триммінгу свинного замороженого складає 1, 03 євро (том 1 а.с. 64), а ціна печінки свинної замороженої 0,19 євро за 1 кг (том 1 а.с. 107).

18.09.2015 року позивач ввіз на митну територію України, товар - морожений свинний тримінг 75/25 без вмісту спецій, солі та інших приправ, без консервування, без харчових добавок, без теплової кулінарної обробки. Вага нетто 20639, 50 кг., за ціною 1, 05 EUR/кг на загальну суму 21671, 48 EUR. Виробник: Fleischcenter, Hamm DE.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом 18.09.2015 року було подано на митний пост "Луцьк" Волинської митниці ДФС наступні документи: договір купівлі-продажу товарів № 43 від 01.09.2015 року; додаток до договору - специфікація № 1 від 01.09.2015 року; рахунок-фактуру (інвойс) DR-126031 від 11.09.2015 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 25.08.2015 року; вантажно-митна декларація № 205070000/2015/014008 від 18.09.2015 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) б/н від 15.09.2015 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0103 від 17.09.2015 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 25.08.2015 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 19-09/312 від 17.09.2015 року; договір (контракт) про перевезення № 18 від 07.09.2015 року; сертифікат про походження товару №А 428500 від 15.09.2015 року; ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2; та інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 вантажно-митної декларації № 205070000/2015/014008 від 18.09.2015 року декларантом було вказано митну вартість у розмірі 557472, 46 грн.( 21 671, 48 EUR х 24, 431763 (курс євро у гривнях) + 28 000 грн. (транспортні витрати), , або 21671, 48 EUR, визначену за ціною контракту, відповідно до вищезазначених документів, тобто 1, 05 євро за 1 кг товару (а.с. 48).

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, митницею встановлено розбіжності та неточності в термінах оплати за товар, у специфікації не зазначено пункт завантаження товару, тому відповідачем 18 вересня 2015 року було направлено повідомлення про надання додаткових документів, а саме: заявки на перевезення вантажу; банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; виписки з бухгалтерської документації з країни експорту, що стосується вартості оцінюваного товару. (а.с. 23, 83)

Позивачем супровідним листом № 650/2015 від 18.09.2015 року на вимогу митного органу надано наступні додаткові документи: лист роз'яснення від продавця щодо розбіжності між найменуванням виробника товару та продавця б/н від 18.09.2015 року, заявка на перевезення вантажу № 1238 від 10.09.2015 року, проформа-інвойс № DR-126031 від 09.09.2015 року, підтвердження оплати № 15094/СОR/98501 від 14.09.2015 року (том 1 а.с. 84).

18.09.2015 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000076/1 у якому визначено митну вартість товару за ціною 1, 7680 EUR за 1 кг., в загальній сумі 36490, 64 EUR у зв'язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України (а.с. 11-12).

18.09.2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00057 (а.с.13-14), у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу щодо коригування митної вартості Рішення про визначення митної вартості № 205000011/2015/000076/1 від 18.09.2015 року.

21.09.2015 року позивач ввіз на митну територію України, товар - їстівні субпродукти морожені свійських свиней, без будь-якої теплової кулінарної обробки, не консервовані, без вмісту харчових добавок, солі, спецій, приправ та інших домішок - печінку свинну заморожену. Вага нетто - 20846, 50 кг, за ціною 0, 21 EUR/кг на загальну суму 4377, 77 EUR. Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост "Луцьк" Волинської митниці ДФС наступні документи: договір купівлі-продажу товарів №43 від 01.09.2015 року; додаток до договору - специфікація № 1 від 01.09.2015 року; рахунок-фактуру (інвойс) DR-126125 від 02.09.2015 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 17.09.2015 року; вантажно-митна декларація № 205070000/2015/014374 від 21.09.2015 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) б/н від 17.09.2015 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0104 від 21.09.2015 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 01.09.2015 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 19-09/315 від 21.09.2015 року; договір (контракт) про перевезення №02 від 03.07.2015 року; сертифікат про походження товару №А 403049 від 18.09.2015 року; ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2; та інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД №205070000/2015/014374 від 21.09.2015 року декларантом було вказано митну вартість у розмірі 136 174, 79 грн. (4377, 77 EUR х 24, 71грн. (курс євро) + 28 000 грн. (транспортні витрати)), або 4377, 77 EUR визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів, тобто 0, 21 EUR за 1 кг товару (том 1, а.с.145).

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, митним органом було встановлено розбіжності та неточності в термінах оплати за товар, у специфікації не зазначено пункт завантаження товару, існування розбіжності в калькуляціях собівартості виробника, тому митницею 21 вересня 2015 року було направлено повідомлення про надання додаткових документів, а саме: заявку на перевезення вантажу; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації з країни експорту, що стосуються вартості оцінюваного товару. (а.с. 24)

Декларантом на вимогу митного органу було надано заявку на перевезення вантажу №1239 від 14.09.2015 року, підтвердження оплати № 150921/СОR/99872 від 21.09.2015 року.

21 вересня 2015 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000078/1 у якому визначено митну вартість товару за ціною 0, 4379 EUR за 1 кг., в загальній сумі 9128, 68 EUR у зв'язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України (а.с. 15, 16).

21.09.2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00058 (а.с.17-18), у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу щодо коригування митної вартості Рішення про визначення митної вартості № 205000011/2015/000078/1 від 21.09.2015 року.

З метою випуску товарів у вільний обіг, 18 та 22 вересня 2015 року, позивачем подано Волинській митниці (м/п Луцьк) вантажні митні декларації з уточненою митною вартістю №205070000/2015/014183 та № 205070000/2015/014495. В зазначених митних деклараціях було вказано митну вартість товару, яка була визначена позивачем, однак всі митні платежі сплачено з митної вартості товарів, що була визначена в оскаржуваних рішеннях Волинської митниці про коригування митної вартості товару, що вбачається з графи «подробиці розрахунків» (том 1 а.с. , 19, 191). Внаслідок коригування митної вартості товарів, позивачем було сплачено донараховану суму мита, додаткового збору, податок на додану вартість.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що наведені норми вказують на те, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів повинен перевіряти числове значення митної вартості та встановлювати причинний зв'язок між наявністю розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та неможливістю перевірити числове значення митної вартості.

При цьому лише за обставин неможливості визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю згаданого причинного зв'язку, орган доходів і зборів, може витребувати додаткові документи, передбачені ст.53 МК України.

Частинами першою - третьою статті 54 Митного кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, сьомої - дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою - третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару за морожений свинний тримінг 75/25 та свинну печінку морожену за вищевказаними поставками.

Як вже зазначалось судом, в графах 12, 45 ВМД №205070000/2015/014008 від 18.09.2015 року, №205070000/2015/014374 від 21.09.2015 року позивачем було вказано митну вартість, розраховану за ціною контракту із врахуванням витрат на транспортування.

Зі змісту положень частин 2-5 статті 53 МК України, можна дійти висновку, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів є вичерпний, і лише при наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підверджують числові складові митної вартості, чи відомостей щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, можна витребувати додаткові документи, перелік яких теж чітко визначений законом.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що в документах, поданих для розмитнення товару морожений свинний тримінг 75/25 наявні розбіжності, а саме: під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, було встановлено, що відповідно до графи 31 митної декларації виробником товару є: Fleischcenter Hamm, DE тоді як товар поставляється згідно договору з фірмою Westfleisch eG. Крім того відповідно до контракту передбачено, що оплата за товар здійснюється на основі рахунку-фактури і умови оплати - відповідно до рахунку-фактури. А згідно п.4.1 контракту продавець повинен відвантажити товар протягом 14 робочих днів з моменту надходження грошових коштів. Тобто, фактично без передплати відвантаження неможливе. Відповідно до, правил Інкотермс-2010 умови поставки FСА передбачають обов'язкове зазначення географічного пункту завантаження товару у договорі купівлі-продажу. У специфікації до контракту не зазначено пункт завантаження. Отже, дана розбіжність не дає можливості ідентифікувати момент переходу ризиків на сторону покупця.

Однак, такі пояснення представника відповідача спростовуються наступним.

З листа WestFleisch вбачається, що фермерський кооператив Westfleisch eG має дев'ять промислових дільниць по забою, зберіганню та обробці м'ясопродукції, одним з таких підрозділів є Fleischcenter Hamm (том 1 а.с. 85). Відносно розбіжностей щодо умов оплати за товар, суд зазначає наступне. Згідно пункту 3.3. розділу 3 «Ціна. Порядок розрахунків» договору купівлі-продажу товарів №43 від 01 вересня 2015 року вказано, що оплата за товар проводиться на підставі виставленого рахунку-фактури. Умови оплати - згідно рахунку-фактури. Жодних інших умов оплати вказаний розділ не містить. Посилання митного органу на пункт 4.1 договору є необґрунтованим, оскільки розділ четвертий встановлює загальні обов'язки сторін і відповідно до п.4.1 містить зобов'язання продавця відвантажити товар протягом 14 робочих днів з моменту поступлення коштів. Тобто вказаний розділ договору лише встановлює зобов'язання для продавця за умов визначення такої проплати в рахунку фактурі як передоплата. Таким чином, пункт 4.1 договору немає будь-якого відношення до ціни та умов розрахунків (які регулюються третім пунктом договору), а лише прописаний з метою уникнення безпідставного зволікання часу по відвантаженню товару за умов передоплати.

Також необґрунтованим є посилання митного органу на відсутність в специфікації до контракту місця завантаження. Оскільки, при умові поставки FCA DE Hoxter, яка вказана як в заявці на перевезення, так і рахунку фактурі (інвойсі) пунктом завантаження є Hoxter, відповідно ризики переходять в момент передачі перевізнику на складі продавця в Hoxter (том 1 а.с.30).

Відтак, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи для розмитнення товару морожений свинний тримінг 75/25 не містили розбіжностей, відповідно і відсутні були підстави для витребовування додаткових документів.

Аналогічні пояснення представник відповідача дала по іншій поставці, а зазначивши, що в документах, поданих для розмитнення товару печінка свинна наявні розбіжності, а саме: відповідно до контракту передбачено, що оплата за товар здійснюється на основі рахунку-фактури і умови оплати - відповідно до рахунку-фактури. А згідно п.4.1 контракту продавець повинен відвантажити товар протягом 14 робочих днів з моменту надходження грошових коштів. Тобто, фактично без передплати відвантаження неможливе. Відповідно до, правил Інкотермс-2010 умови поставки FСА передбачають обов'язкове зазначення географічного пункту завантаження товару у договорі купівлі-продажу. У специфікації до контракту не зазначено пункт завантаження. Отже, дана розбіжність не дає можливості ідентифікувати момент переходу ризиків на сторону покупця. В інвойсі умови поставки зазначено: FCA Hamm, проте відповідно до графи 20 МД FCA Hoxter.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача з огляду на наступне.

Відносно розбіжностей щодо умов оплати за товар, суд зазначає наступне. Згідно пункту 3.3. розділу 3 «Ціна. Порядок розрахунків» договору купівлі-продажу товарів №43 від 01 вересня 2015 року вказано, що оплата за товар проводиться на підставі виставленого рахунку-фактури. Умови оплати - згідно рахунку-фактури. Жодних інших умов оплати вказаний розділ не містить. Посилання митного органу на пункт 4.1 договору є необґрунтованим, оскільки розділ четвертий встановлює загальні обов'язки сторін і відповідно до п.4.1 містить зобов'язання продавця відвантажити товар протягом 14 робочих днів з моменту поступлення коштів. Тобто вказаний розділ договору лише встановлює зобов'язання для продавця за умов визначення такої проплати в рахунку фактурі як передоплата. Таким чином, пункт 4.1 договору немає будь-якого відношення до ціни та умов розрахунків (які регулюються третім пунктом договору), а лише прописаний з метою уникнення безпідставного зволікання часу по відвантаженню товару за умов передоплати.

Також необґрунтованим є посилання митного органу на відсутність в специфікації до контракту місця завантаження. Оскільки, при умові поставки FCA DE Hаmm, яка вказана як в заявці на перевезення, так і рахунку фактурі (інвойсі) пунктом завантаження є Hаmm, відповідно ризики переходять в момент передачі перевізнику на складі продавця в Hаmm. З пояснень представника позивача вбачається, що у графі 20 МД № 205070000/2015/014374 помилково зазначено FCA Hoxter.

Відтак, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи для розмитнення товару печінка свинна морожена не містили розбіжностей, відповідно і відсутні були підстави для витребовування додаткових документів.

Разом з тим, митний орган вказав, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статті 53 МК України необхідно подати: заявку на перевезення вантажу, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, виписку з бухгалтерської документації з країни експорту, що стосується оцінюваного товару тощо.

Позивачем, в межах строків, визначених статтею 55 МК України, були надані органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, відповідачем відмовлено у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Також на підтвердження вартісних характеристик товарів позивачем було надано митному органу копії висновків експертного товарознавчого дослідження проведеного ФОП Білобран №19-09/312 від 17.09.2015 року (а.с.198-209) та №19-09/315 від 21.09.2015 року (а.с.150-162), якими також підтверджена заявлена позивачем митна вартість товарів (триммінгу та печінки свинної), що імпортуються відповідно до договору купівлі-продажу товарів № 43 від 01.09.2015 року.

Частина 2 статті 64 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Відповідно до частини 1 статті 33 Митного кодексу України інформаційні ресурси органів доходів і зборів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Відповідачем в обґрунтування рішень про коригування митної вартості вказано, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Як вбачається із зазначених рішень, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації наявної в митного органу.

Митний орган має право самостійно визначати митну вартість товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, докази, досліджені судом, не вказують на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС України щодо застосування резервних методів визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованих позивачем митної вартості товарів, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі №803/3622/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний