Справа № 815/3388/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3388/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині, яка залишена без змін на підставі рішення Міністерства доходів і зборів України, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (правонаступником якої є Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС) подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» відмовити повністю.

Постановою від 25 червня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 жовтня 2013 року № , № , № 0 в частині, яка була залишена без змін на підставі рішення Міністерства доходів і зборів України від 04 березня 2014 року № 4123/6/99-99-10-01-15.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки позаплановою виїзною документальною перевіркою достеменно встановлений факт завищення податкового кредиту по отриманих від ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна» послугах охорони, по взаємовідносинам з контрагентами, по яких на час підписання акту відсутня інформація щодо проведених зустрічних звірок за березень - червень 2013 року, що призвело до заниження ПДВ за цей період. При цьому, апелянт посилається на відомості, які викладені в акті перевірки.

Публічне акціонерне товариство «Одеський нафтопереробний завод» надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без замовлення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що на підставі наказу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 22.09.2013р. № 65, наказу про продовження терміну проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 05.09.2013р. № 85, відповідач провів позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» з питання правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень, квітень, травень, червень 2013 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у період з 01.02.2013р. по 30.05.2013р., за результатами якої складено акт перевірки від 24.09.2013р. № 29141-/11.

Зазначеним актом перевірки зафіксовано те, що в порушення п.14.1.36 ст.14, п.198.3 ст. 198, абз. 8 та абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень-червень 2013 року в сумі 1 480 087 грн., у тому числі по періодах: березень 2013 р. - 119 687 грн., квітень 2013 р.- 430 679 грн., травень 2013 р. - 664 254 грн., червень 2013 р. - 265 467 грн.

Суд першої інстанції встановив, що підставою для висновку ДПІ про порушення позивачем вказаних норм ПК Кодексу в акті перевірки від 24.09.2013р. № 29141-/11 зазначено, що між ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та TOB «Агентство «Луком-А-Україна» укладений договір про надання послуг з охорони №08/772 від 26.12.2008р., за яким TOB «Агентство «Луком-А-Україна» надає послуги охорони та збереження майна - будівель, споруд, обладнання, матеріалів, міжцехових комунікацій і прилеглих до них територій, які знаходяться за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1 та 1/1. Надані охоронні послуги по зазначеному договору оформлюються двостороннім актом прийому - передачі, в якому зазначається конкретний перелік наданих охоронних послуг та їх вартість. За перевірений період з березня 2013 року по червень 2013 року складено 8 актів виконаних робіт, при цьому усі складені акти мають однаковий зміст та вони не містять інформації про конкретний перелік наданих охоронних послуг, про осіб, які здійснювали такі послуги протягом відповідного періоду згідно схеми розміщення постів та чисельно-кваліфікаційній відомості по охороні об'єкту, яка є додатком до договору. За висновками податкового олргану, ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені постачальникам на підставі документів, які не дозволяють підтвердити факт надання послуги та її зв'язок з господарською діяльністю платника, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму 584 713,95 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що в ході проведення виїзної перевірки ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», з метою встановлення достовірності даних податкового кредиту, направлений запити до ДПІ за місцем реєстрації постачальників на проведення зустрічних звірок, однак станом на дату складання акту відповіді не отримано, що не дає можливості підтвердити податковий кредит перевіреного періоду на загальну суму 2369429 грн.; у квітні 2013 року підприємство включило до складу податкового кредиту суму 13434 грн. ПДВ по податковій накладній №13 від 18.04.2014р., отриманій від ТОВ «Східремсервіс», яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції встановив, що не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач 03.10.2013р. на адресу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів надав заперечення до акту, за наслідками розгляду яких відповідач виклав в новій редакції п.3.15 акту перевірки та визначив, що підприємство завищело податковий кредит на загальну суму 2872430 грн., в тому числі по періодах: березень 2013 року - 787830 грн., квітень 2013 року - 948927 грн., травень 2013 року - 678456 грн., червень 2013 року - 457217 грн.

Суд першої інстанції встановив, що 15.10.2013р., на підставі акту від 24.09.2013р. №29141-/11, Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Одесі прийнято податкові повідомлення-рішення № , яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 1480087 грн. (у т.ч. не відшкодовано на момент перевірки - 119687 грн., відшкодовано на момент перевірки - 1360400 грн., штрафні (фінансові) санкції - 740043,5 грн.), № 0, яким встановлено суму завищення від'ємного значення ПДВ у розмірі 74301 грн. та № , яким позивачу визначено до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 1318044 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 659022 грн.

За результатами розгляду скарги ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» від 04.01.2014р. на вказані податкові повідомлення-рішення, 04.03.2014р. Міністерством доходів і зборів України прийнято Рішення про результати розгляду скарги №4123/6/99-99-10-01-15, яким встановлено відсутність порушення з боку позивача вимог законодавства щодо включення суми 13434 грн. ПДВ по податковій накладній №13 від 18.04.2014р. до податкового кредиту, у зв'язку з чим Міністерство доходів і зборів України скасувало податкові повідомлення-рішення від 15 жовтня 2013 року № , № , № 0 в частині невизнання перевіркою податкового кредиту в сумі 13434 грн. і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині вказані податкові повідомлення-рішення залишило без змін.

При наданні правової оцінки висновкам Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про завищення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» заявленого бюджетного відшкодування з ПДВ, суд першої інстанції встановив, що 26.12.2008р. між позивачем, як замовником, та TOB «Агентство «Луком-А-Україна», як виконавцем, укладений договір про надання послуг №08/772, за умовами якого TOB «Агентство «Луком-А-Україна» надає послуги охорони та збереження майна замовника, в тому числі - будівель, споруд, обладнання, матеріалів, міжцехових комунікацій і прилеглих до них територій, які знаходяться на території TOB «Агентство «Луком-А-Україна» за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1 та 1/1, а замовник зобов'язується виконувати передбачені договором правила майнової безпеки та щомісячно сплачувати виконавцю визначену плату за надані послуги.

12.12.2012р. між сторонами договору №08/772 від 26.12.2008р. укладена додаткова угода № 7, якою внесено зміни щодо визначення вартості робіт та визначено, що акт прийому-передачі наданих послуг оформлюється та підписується виконавцем та направляється для підпису замовником двічі на місяць.

Суд першої інстанції встановив, що на виконання умов договору складені акти здачі-прийняття робіт від 15.03.2013р., 31.03.2013р., 15.04.2013р., 30.04.2013р., 15.05.2013р., 31.05.2013р., 15.06.2013р., 30.06.2013р., які містять інформацію про вид виконаних робіт - надання охоронних послуг, про період надання послуг та загальну вартість робіт, а також містять всі обов'язкові реквізити, які передбачені приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, зокрема, підписані уповноваженими особами та завірені печатками підприємств.

З посиланням на п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.7, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» правомірно включило до складу податкового кредиту суму ПДВ, сплачену постачальнику послуг TOB «Агентство «Луком-А-Україна» за договором №08/772 від 26.12.2008р.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи податкового органу, що акти виконаних робіт про надання послуг з охорони не містять інформації про конкретний перелік наданих охоронних послуг, про осіб, які здійснювали такі послуги протягом відповідного періоду згідно схеми розміщення постів та чисельно-кваліфікаційній відомості по охороні об'єкту, та зазначив, що в досліджених судом актах вказано вид послуг - охорона НПЗ, періоди надання послуг - з 01.03.2013р. по 15.03.2013р., з 15.03.2013р. по 31.03.2013р., з 01.04.2013р. по 15.04.2013р., з 15.04.2013р. по 30.04.2013р., 01.05.2013р. по 15.05.2013р., 16.05.2013р. по 31.05.2013р., з 01.06.2013р. по 15.06.2013р., з 16.06.2013р. по 30.06.2013р. Суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначення в актах виконаних робіт таких відомостей як персоніфікація осіб, які здійснювали послуги, не передбачалось умовами договору та не є обов'язковим реквізитом первинного документу відповідно до вимог законодавства.

Також, суд першої інстанції критично оцінив посилання відповідача щодо завищення позивачем податкового кредиту, які ґрунтуються на інформації щодо зустрічних звірок з суб'єктами господарювання за період березень - червень 2013 року, наведеної у додатку до акту, оскільки підставою для позбавлення платника податку права на включення до складу податкового кредиту відповідних сплачених (нарахованих) сум ПДВ, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат, є лише відсутність оформлених у законодавчо визначеному порядку податкових накладних та інших необхідних документів бухгалтерського та податкового обліку.

Суд першої інстанції встановив, що включена ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» до складу податкового кредиту спірна сума податку на додану вартість підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, виписаними контрагентами позивача з дотриманням вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України. Відсутність у податкового органу інформації щодо результатів зустрічних звірок контрагентів позивача, за висновками суду першої інстанції, не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 15 жовтня 2013 року № , № , № 0 в частині, яка була залишена без змін на підставі рішення Міністерства доходів і зборів України від 04 березня 2014 року № 4123/6/99-99-10-01-15.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 24.09.2013р. № 29141-/11 позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» з питання правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень, квітень, травень, червень 2013 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.02.2013р. по 30.05.2013р., яким зафіксовано порушення товариством п.14.1.36 ст.14, п.198.3 ст. 198, абз. 8 та абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Апеляційний суд встановив, що підставою для визначення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» до сплати грошових зобов'язань з ПДВ, зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ та зменшення бюджетного відшкодування, стали висновки ДПІ про:

- завищення підприємством податкового кредиту на загальну суму 2 872 430 грн. через неможливість його підтвердження, так як на дату складання акту перевірки не отримано відповідей на запити, направлених до ДПІ за місцем реєстрації постачальників ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», щодо проведення їх зустрічних звірок;

- завищення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» податкового кредиту по послугах охорони, отриманих від TOB «Агентство «Луком-А-Україна» за договором №08/772 від 26.12.2008р., на 584713,95 грн., у зв'язку з формуванням його на підставі документів, які не дають змоги підтвердити факт надання послуги та її зв'язок з господарською діяльністю позивача.

В акті перевірки від 24.09.2013р. № 29141-/11, серед іншого, зазначено, що позивач завищив податковий кредит на суму 2 872 430 грн.

Такі доводи апелянт обґрунтовує тим, що інформацію щодо зустрічних звірок з суб'єктами господарювання за період березень-червень 2013 року, наведених в додатку до акту перевірки (ДП «ГСІ-Укрнафтогазбуд», ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна», ТОВ «ВКФ «Техпобутсервіс-Юг», ТОВ «Лукойл Технолоджі Сервісіз Україна», ТОВ «Енергія і газ Україна», ТОВ «Лукойл Енергія і газ Калуш», ГУ ДСНС України в Одеській області, ВСФ «Гідрогеосервіс»), станом на дату складання акту відповіді не отримано, що не дає можливості підтвердити податковий кредит періоду, який перевірявся.

За змістом ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Норми Податкового кодексу України не пов'язують виникнення права покупця на податковий кредит із отриманням контролюючим органом результатів зустрічних перевірок щодо контрагентів покупця (постачальників). Податковим кодексом України встановлено, що сума податку на додану вартість, включена до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

В чинному податковому законодавстві України відсутні норми, відповідно до яких виникнення права покупця на податковий кредит пов'язується із виконанням грошових зобов'язань постачальника по сплаті податків чи зборів та ставиться в залежність від дотримання постачальниками податкової дисципліни.

Якщо постачальник не виконав своїх зобов'язань зі сплати ПДВ до бюджету, то відповідні правові наслідки наступають саме для такого постачальника, а не для покупців товару. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення позивача, як покупця, права на відшкодування ПДВ, сплаченого у вартості товарів (робіт, послуг), у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Право платника податку на бюджетне відшкодування, в тому числі на віднесення сум, сплачених у ціні товарів (робіт, послуг), до податкового кредиту, не залежать від наявності (відсутності) інформації щодо зустрічних перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, як і не залежить від проведення (не проведення) зустрічних перевірок контрагентів такого платника податку.

Крім цього, отримання податковим органом акту перевірки, в якому викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як акт податкової перевірки не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно засвідчує обставини фактичної дійсності.

Ні актом перевірки, ні іншими матеріалами справи не підтверджено жодного фактичного порушення позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту, яке б позбавляло його права на формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ДП «ГСІ-Укрнафтогазбуд», ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна», ТОВ «ВКФ «Техпобутсервіс-Юг», ТОВ «Лукойл Технолоджі Сервісіз Україна», ТОВ «Енергія і газ Україна», ТОВ «Лукойл Енергія і газ Калуш», ГУ ДСНС України в Одеській області, ВСФ «Гідрогеосервіс» та, в подальшому, заявлення відповідних сум до відшкодування з бюджету.

Доводи апеляційної скарги про завищення податкового кредиту на загальну суму 2 872 430 грн. апелянт обґрунтовує виключно відсутністю інформації щодо результатів зустрічних перевірок контрагентів ПАТ «Одеський нафтопереробний завод». При цьому, ні під час проведення перевірки, ні в процесі розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях, податковий орган не заперечував реальність придбання позивачем товарів (послуг) у цих контрагентів.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та перерахованими в додатку до акту перевірки контрагентами, по яких не отримано відповідей за запити відповідача щодо проведення зустрічних звірок.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковий орган не представив, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформований податковий кредит - не спростував.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання апелянта на надіслання в 2013 році запитів по контрагентах позивача на підставі вимог Наказу ДПА України від 24.05.2011р. №306 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (від'ємного значення податку на додану вартість)», оскільки на дату проведення перевірки ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» вказаний Наказ скасовано згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 103-р. Крім того, зазначені методичні рекомендації застосовуються виключно органами державної податкової служби, проте не визначають підстави для отримання платником податків права на податковий кредит.

В пункті 3.14.2 та 3.14.3 акту перевірки від 24.09.2013р. № 29141-/11 зазначено, що в ході проведення перевірки не виявлено серед постачальників суб'єктів господарювання, які надали податковий кредит та не задекларували податкові зобов'язання. Станом на дату написання довідки перевірки серед постачальників (першої ланки) не виявлено платників, якими сформовано ризиковий кредит.

Відповідно до абзацу 1 пункту 56.4 статті 56 ПК України, під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених ПК України, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Апеляційний суд встановив, що в процесі адміністративного оскарження акту перевірки та податкових повідомлень - рішень, а також до суду, відповідач не надав жодного доказу в підтвердження правомірності зменшення податкового кредиту ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» на 2 872 430 грн.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», в порушення вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.3. ст.198 ПК України, включило до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені постачальникам на підставі документів, які не дозволяють підтвердити факт надання послуги та її зв'язок з господарською діяльністю платника.

Такі твердження апелянт обґрунтовує тим, що акти приймання - передачі наданих охоронних послуг, які були складені у період з березня 2013 року по червень 2013 року, мають однаковий зміст, містять інформацію лише про вартість послуг, проте не містять відомостей щодо осіб, які здійснювали охоронні послуги, щодо конкретного переліку наданих охоронних послуг. Зазначене, за висновками апелянта, свідчить про завищення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» податкового кредиту по послугах охорони на суму 584713, 95 грн.

Апеляційний суд встановив, що 26.12.2008р. між ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна» укладений договір №08/772 про надання охоронних послуг.

На виконання договору, в період з 01.03.2013р. по 30.06.2013р., сторонами договору підписано 8 актів приймання - передавання наданих послуг: №АКИ-0154 від 15.03.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 01.03.2013р. по 15.03.2013р., №АКИ-0179 від 31.03.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 15.03.2013р. по 31.03.2013р., №АКИ-0231 від 15.04.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 01.04.2013р. по 15.04.2013р., №АКИ-0268 від 30.04.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 15.04.2013р. по 30.04.2013р., №АКИ-0299 від 15.05.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 01.05.2013р. по 15.05.2013р., №АКИ-0336 від 31.05.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 16.05.2013р. по 31.05.2013р., №АКИ-0367 від 15.06.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 01.06.2013р. по 15.06.2013р., №АКИ-0389 від 30.06.2013р. щодо охоронних послуг, які надавались у період з 16.06.2013 року по 30.06.2013р.

Дослідивши наявні в матеріалах справи акти приймання - передавання наданих послуг, апеляційний суд встановив, що вони містять всі, передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, обов'язкові реквізити, містять інформацію про господарську операцію та підтверджують факт її здійснення.

За умовами п.4.1 договору №08/772 про надання охоронних послуг від 26.12.2008р. надання Виконавцем Послуг Замовнику за Договором оформлюється двостороннім Актом приймання - передавання наданих послуг, в якому зазначається конкретний перелік наданих охоронних послуг та їх вартість.

Ні умовами Договору, ні вимогами чинного законодавства України не передбачено, наскільки детально має бути конкретизований перелік послуг, у зв'язку із чим відсутні підстави стверджувати, що зазначені у актах відомості щодо охоронних послуг є неконкретизованими, а отже такими, що не відповідають умовам Договору та вимогам законодавства. Також, чинним законодавством не встановлено імперативної вимоги щодо персоніфікації та ідентифікації у первинних документах працівників, які безпосередньо надавали послуги до відповідними договорами.

В підтвердження виконання умов договору №08/772 про надання охоронних послуг від 26.12.2008р. та правомірності формування податкового кредиту ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надало податкові накладні №39 від 15.03.2013р., №80 від 31.03.2013р., № 38 від 15.04.2013р., №84 від 30.04.2013р., №20 від 15.05.2013р., №84 від 31.05.2013р., №46 від 15.06.2013р., №71 від 30.06.2013р., видані ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Апеляційний суд вважає, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» підтверджено належним чином оформленими первинними документами правомірність декларування ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «Агентство «Луком-А-Україна», а посилання апелянта на завищення товариством податкового кредиту по послугах охорони на 584713,95 грн. є необґрунтованими, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для зменшення відповідачем податкового кредиту на вказану суму.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 08.04.2016 р.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець