Справа № 812/288/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/288/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової Т. І.

при секретарі судового засідання Бутенко К. В.,

за участю представників сторін

від позивача: Цимбалюк О. В.,

від відповідача: Лобко М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 березня 2016 року, засобами поштового зв'язку, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» () отримало від Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області податкову вимогу № 31-25 від 11.03.2016р. проте, що станом на 10.03.2016 року сума податкового боргу становить 27252,53 грн., у тому числі за основним платежем орендної плати 27252,53 грн.

На підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 27.01.2012 № 1353 між позивачем та Сєвєродонецькою міською радою був укладений договір оренди землі від 14.02.2012 (зареєстрований 11.04.2012 за № 00847) згідно якому, відповідач передав позивачу в оренду строком до 26.01.2037 земельну ділянку загальною площею 0,2749 га, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 9-6, мікрорайон 73; земельна ділянка надана позивачу під автомобільний газозаправний пункт.

Статтею 6 Закону України від 02.09.2014 року №1669-УІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон №1669) передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Згідно до ст.1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Антитерористична операція розпочата 14 квітня 2014 року та триває по теперішній час.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу № 405/2014.

На цей час Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Розпорядженням КМУ №1275 від 02.12.2015 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася Антитерористична операція, у зв'язку з чим втратили чинність розпорядження КМУ № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Відповідно до Переліку, затвердженого розпорядження КМУ №1275 від 02.12.2015 року м. Сєвєродонецьк, Луганської області відноситься до населених пунктів, на території якої здійснювалася антитерористична операція.

Оскільки, позивач здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території Луганської області де здійснювалася антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, нормою прямої дії Закону №1669 передбачено звільнення таких суб'єктів господарювання під час проведення АТО, які здійснюють діяльність на території проведення АТО від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Таким чином, на час проведення АТО з квітня 2014 року позивач звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №31-25 від 11.03.2016 Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку та визнати дії протиправними.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» подала до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельній податок та/або орендна плата за земельні ділки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю річна сума 327030,39 грн., в свою чергу помісячно з січня по листопад 27252,53 грн. в грудні 27252,56 грн.

Станом на 11.03.2016р. згідно інтегрованої картки платника податків АІС «Податковий блок» у ТОВ «Омега Вертикаль» рахувався податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 27252,53 грн. У зв'язку з чим, у відповідності до ст. 59 ПКУ ДПІ у м. Сєвєродонецьку було сформовано в автоматичному режимі податкову вимогу від 11.03.2016р. № 31-25 з зазначенням податкового боргу ТОВ «Омега Вертикаль» та направлено боржнику поштою 18.03.2016р.

Отже, з зазначеного виходить, що ДПІ при винесені та направленні податкової вимога діяла у межах визначених чинним законодавством повноважень.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669- VII ч. 2 ст. 1 територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Крім того, вважаємо за необхідне зазначити, що відповідно до статті 10 Закону № 1669 визначено, що єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега Вертикаль» не надавала до ДПІ у м. Сєвєродонецьку сертифікату Торгово-промислової палати України, який посвідчує факт настання форс-мажорних обставин.

Таким чином, відсутні будь-які підстави для застосування Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Крім того, слід зазначити, що Податковий кодекс України є спеціальним законодавчим актом з питань регулювання відносин, що і виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У зв'язку з чим, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не змінив регулювання податкових відносин, які врегульовані спеціальним законом - Податковим Кодексом, який відповідно, і має вищу юридичну силу.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега Вертикаль» (далі - ТОВ "Омега Вертикаль"), , є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Харківської міської ради 26.04.2012 за № 1051221 (а. с. 7-8).

ТОВ "Омега Вертикаль" перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області як платник окремих податків, зокрема орендної плати.

На підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 27.01.2012 № 1353 між позивачем та Сєвєродонецькою міською радою був укладений договір оренди землі від 14.02.2012 (зареєстрований 11.04.2012 за № 00847) згідно якому, відповідач передав позивачу в оренду строком до 26.01.2037 земельну ділянку загальною площею 0,2749 га, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 9-6, мікрорайон 73; земельна ділянка надана позивачу під автомобільний газозаправний пункт.

ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» подала до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю, річна сума 327030,39 грн., в свою чергу помісячно з січня по листопад 27252,53 грн, в грудні 27252,56 грн (а. с. 22-23).

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків п.49.1 ст.49 Податкового кодексу.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення у встановлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України.

Станом на 11.03.2016р. згідно інтегрованої картки платника податків АІС «Податковий блок» у ТОВ «Омега Вертикаль» рахувався податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 27252,53 грн (а. с. 24).

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України ДПІ у м. Сєвєродонецьку було сформовано в автоматичному режимі податкову вимогу від 11.03.2016р. № 31-25 на суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 27 252,53 грн. та направлено боржнику поштою 18.03.2016р. (а. с .6, 25,26).

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваної вимоги в частині визначення податкового боргу з орендної плати за землю, суд враховує таке.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно даного переліку, м. Сєвєродонецьк є населеним пунктом, на території якого здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується пільгами, встановленими статтею 6 Закону № 1669 щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (земельного податку, орендної плати).

За приписами ст.10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Посилання представника відповідача на дану норму Закону є необґрунтованим, оскільки статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин. До того ж, сертифікат Торгово-промислової палати України потрібен для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, а ст.. 6 Закону № 1669 передбачає не відповідальність, а звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Омега Вертикаль".

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Вертикаль» у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №31-25 від 11.03.2016 державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області про сплату орендної плати з юридичних осіб у розмірі 27 252,53 грн. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ".

Визнати дії Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області щодо стягнення плати за користування земельною ділянкою комунальної власності у термін дії ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" противоправними

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ" () судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову в повному обсязі складено та підписано судом 21 квітня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова