Справа № 712/9917/14-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №712/9917/14а
Провадження № 2а/712/63/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Соснівський районний суд м Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Черкаській області, Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» Україна, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Черкаській області, Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» Україна, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він працював на різних посадах рядового та начальницького складу в УМВС України в Черкаській області.

17.10.2002 року ним було подано відповідний рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з хворобою.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України № 519 о/с від 25.12.2002 року ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за віком, станом на 27.12.2002 року його вислуга років становила 31 рік 05 місяців 13 днів.

Наказом Управління МВС України в Черкаській області № 176 о/с від 31.12.2002 року, продовжено його перебування у розпорядженні за посадою заступника голови ради Черкаської області організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України з 30.12.2002 року.

Отже останні роки служби, він займав посаду заступника голови Черкаської обласної ради ФСТ «Динамо» Україна. При його звільненні у свідоцтві про хворобу було зазначено перелік хвороб і втрату працездатності у розмірі 25%.

Враховуючи його стан здоров'я, Черкаською обласною МСЕК 19.09.2013 року йому була призначена друга група інвалідності з втратою 75% професійної придатності.

Департамент фінансового забезпечення і бухгалтерського обліку МВС України листом від 30.01.2014 № 15/5-0-53 повідомив позивача, що передбачена одноразова грошова допомога має виплачуватися за останнім місцем роботи, тобто ФСТ «Динамо» України.

На його письмове звернення про виплату йому одноразової допомоги при звільненні, ФСТ «Динамо» України листом від 31.03.2014 № 01-152 повідомило, що не передбачено виплати грошового забезпечення особам начальницького складу органів внутрішніх справ.

Також, в листі зазначено, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України, а тому ФСТ «Динамо» України немає юридичних підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом.

Позивач вважає, що дії відповідача по невиплаті йому одноразової допомоги є незаконними і тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд визнати дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо невиплати йому суми одноразової грошової допомоги неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити виплату на його користь одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XІІ у розмірі 70828 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Адвокат Позивача - Бодашко О.О. підтримав позовні вимоги.

Представником УМВС України в Черкаській області надано суду заперечення, в якому зазначено про те, що дії МВС України та УМВС України в Черкаській області відповідають чинному законодавству. Зокрема, вказують, що позивача звільнено з посади заступника голови ради Черкаської області організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України. Отже, останні роки служби, він займав посаду заступника голови Черкаської обласної ради ФСТ «Динамо» Україна, куди його було відряджено наказом УМВС України в Черкаській області з залишенням у розпорядженні системи внутрішніх справ.

Такі прикомандирування здійснюються відповідно до п. 76 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Пунктом 82 зазначеного Положення встановлено, що особи начальницького складу прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій (включаючи осіб, прирівнюваних до них) звільняються зі служби за підставами і в порядку, передбаченому пунктами 62 -74 цього Положення. Звільнення зазначених осіб провадиться за поданням відповідних міністерств, відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій.

Саме на підставі вказаних норм права позивача наказом УМВС України в Черкаській області від 23.12.2002 № 519о/с і було звільнено з органів внутрішніх справ з посади, яку він обіймав у ФСТ «Динамо». Позивач під час роботи на посаді заступника голови ради Черкаської області організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, перебуваючи у розпорядженні системи органів внутрішніх справ, мав спеціальне звання працівника міліції та отримував грошове забезпечення за рахунок коштів ФСТ «Динамо».

19.09.2013 року Черкаською обласною МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 14.08.2013 року внаслідок захворювання, пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджено наявною у справі копією виписки із акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 346407 від 13.09.2013 року) та визначено ступінь втрати професійної працездатності - 75%.

Після встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності він набув права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції».

23.02.2016 року позивач скерував до суду заяву про зміну предмету та підстави позову, в якій просить визнати неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України та Фізкультурно-спортивне товариство «Динамо» Україна щодо невиплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України виділити грошові кошти та здійснити нарахування на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Законом України «Про міліцію» у розмірі 70828 грн. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області здійснити виплату на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Законом України «Про міліцію» у розмірі 70828 грн.

Представник МВС України в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в позові відмовити.

Представник ФСТ «Динамо» в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив з заява, клопотання не звертався.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2002 року ОСОБА_1 був поданий рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з хворобою.

Наказом МВС України від 18.11.2002 року № 454 о/с полковник міліції ОСОБА_1 відряджений до Управління МВС України в Черкаській області.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 25.11.2002 року № 162 о/с ОСОБА_1 зарахований в розпорядження УМВС України в Черкаській області за посадою заступника голови Черкаської обласної організації ФСТ «Динамо» України.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України від 26.12.2002 № 519 о/с полковника міліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні УМВС по посаді заступника голови ради Черкаської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, звільнено зі служби в ОВС у відставку. Станом на 27.12.2002 року вислуга років позивача становила 31 рік 05 місяців 13 днів.

Наказом Управління МВС України в Черкаській області від 31.12.2002 року за № 176 о/с звільнено полковника міліції ОСОБА_1 у відставку за п. 65 «а» (за віком), перебуваю чого у розпорядженні УМВС по посаді заступника голови ради Черкаської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України.

При звільненні ОСОБА_1 у свідоцтві про хворобу було зазначено перелік хвороб і втрату працездатності у розмірі 25%.

Особливості проходження служби окремими категоріями осіб начальницького складу органів внутрішніх справ врегульовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 75, 76, 77, 78, 82 цього нормативного акту особи начальницького складу органів внутрішніх справ можуть бути прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій для виконання спеціальних робіт чи обов'язків із залишенням у кадрах Міністерства внутрішніх справ.

До прикомандированих прирівнюються особи, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань начальницького складу у зв'язку з призначенням їх до інших міністерств і відомств або на підвідомчі їм підприємства, в установи і організації на посади, що згідно з рішенням Кабінету Міністрів підлягають заміщенню особами начальницького складу органів внутрішніх справ.

Особи начальницького складу органів внутрішніх справ, прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій, проходять службу в порядку, встановленому цим Положенням (пункт 76).

Призначення на посади осіб начальницького складу, вказаних у пункті 76 цього Положення, та їх переміщення провадяться керівниками відповідних міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій за погодженням з Міністерством внутрішніх справ або його органами. Переміщення цих осіб провадиться в межах посад у системі цього міністерства і відомства, що підлягають заміщенню особами начальницького складу органів внутрішніх справ (пункт 77).

Особи начальницького складу, зазначені в пункті 76 цього Положення користуються правами і пільгами, встановленими для осіб начальницького складу, які проходять службу в органах внутрішніх справ. Усі види належного забезпечення видаються їм за рахунок коштів міністерств і відомств, в яких вони працюють. Грошове забезпечення цим особам виплачується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів (пункт 78).

Особи начальницького складу, прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій (включаючи осіб, прирівнюваних до них), звільняються зі служби за підставами і в порядку, що передбачені пунктами 62 - 74 цього Положення (пункт 82).

Підстави та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівників міліції, податкової міліції на момент виникнення спірних правовідносин визначався Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» (далі - Порядок).

За правилами частини шостої статті 23 Закону № 565-XII (в редакції Закону України від 03.11.2006 року № 328-V) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно із пунктом 5 Порядку для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про проведену або не проведену раніше виплату (пункт 6 Порядку).

Орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті) (абзац перший пункту 7 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 року № 386).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати (абзац другий пункту 7 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 року № 386).

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям (абзац третій пункту 7 Порядку).

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі (абзац четвертий пункту 7 Порядку).

Аналіз вище вказаних правових норм дає підстави до висновку, що рішення про призначення грошової допомоги приймає МВС України, а самі виплати здійснює орган внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, або інші міністерства і відомства чи підвідомчі їм підприємства, установи, організацій куди працівник міліції був прикомандированим для виконання спеціальних робіт чи обов'язків.

Як установлено судом, що відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 перед звільненням з органів внутрішніх справ за віком перебував на посаді заступника голови Черкаській обласній організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо».

Враховуючи стан здоров'я ОСОБА_1, Черкаською обласною МСЕК 13.09.2013 року йому була призначена друга група інвалідності з втратою 75% професійної придатності, яке пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

27 листопада 2013 року МВС України наданий висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 р. № 565-XII «Про міліцію» УМВС України в Черкаській області, затвердженого Заступником Директора ДФЗБО МВС України, розмір призначеної Позивачу допомоги складає 72828,00 грн. (сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять вісім гривень 00 коп.), з яких згідно довідки НАСК «Оранта» за № 2-16/337 від 27.09.2013 р. я 31.01.2004 р. отримав 2000 грн. за державним обов'язковим особистим страхуванням за втрату працездатності 25 % в період проходження служби, а тому сума одноразової грошової допомоги до виплати складає 70828,00 грн. (сімдесят тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 00 коп.).

Право позивача на отримання такої одноразової грошової допомоги передбачено чинним законодавством, зокрема Постановою КМУ від 12.05.2007 р. за № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

Законом, що визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон № 2011-ХІІ.

Абзацом першим пункту 2 статті 15 зазначеного Закону встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини дев'ятої статті 6 Закону № 2232-XII військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, установ, організацій, а також Підприємства для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, які можуть бути заміщені військовослужбовцями в цих державних органах, установах, організаціях, а також Підприємстві, затверджується Президентом України.

Відповідно до абзаців четвертого, п'ятого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Із наведених норм убачається, що обов'язок з виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби законодавець покладає як на Міністерство оборони України, інші утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, так і на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади залежно від того, чи були відряджені зазначені військовослужбовці для подальшого проходження служби в органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади.

У разі коли військовослужбовці звільняються безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах, куди вони були відряджені для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі, обов'язок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби покладається законодавцем на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких були відряджені зазначені військовослужбовці та у яких вони працювали.

Пунктом 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-XII.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною п'ятою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що військовослужбовцям, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим зі служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.

При вирішенні питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами правових норм законів № 2011-ХІІ, № 2232-ХІІ, Верховний Суд України у постанові від 15 липня 2014 року (справа № 21-270а14) вказав, що у разі коли військовослужбовці звільняються безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, установах, організаціях, вищих навчальних закладах, куди вони були відряджені для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі, обов'язок виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби покладається законодавцем на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких були відряджені зазначені військовослужбовці та у яких вони працювали.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, стягнення одноразової допомоги у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби, покладається на органи державної влади або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких працівник міліції був відряджений та у яких він працював.

Після встановлення позивачеві групи інвалідності у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 року № 2004 «Про деякі заходи підтримки діяльності фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України» кабінет міністрів України фінансування витрат з виплати грошового забезпечення, до яких включається і одноразова грошова допомога при звільненні передбаченої ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і у зв'язку з встановленням інвалідності, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію», особам начальницького складу органів внутрішніх справ, відрядженим до фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, за рахунок загальної суми асигнувань, передбачених фізкультурно-спортивного товариству «Динамо» України у державному бюджеті.

Таким чином, проведення виплати одноразової грошової допомоги на підставі ст. 23 ЗУ «Про міліцію» в порядку визначеному постановою КМУ від 12.05.2007 року № 707 працівникам фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» здійснює дане товариство за рахунок коштів, що передбачені на його утримання, перераховані МВС України відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в частині визнання правомірними дії ФСТ «Динамо» Україна щодо невиплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги та зобов'язання здійснити виплату на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Законом України «Про міліцію» у розмірі 70828 грн.

Також, суд вважає у відповідності до ст. 94 КАС України, стягнути з ФСТ «Динамо» Україна до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 708,28 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 94, 98, 158 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Черкаській області, Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» Україна, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Фізкультурно-спортивне товариство «Динамо» Україна щодо невиплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги.

Зобов'язати Фізкультурно-спортивне товариство «Динамо» Україна здійснити виплату на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 70828 грн.

Стягнути з Фізкультурно-спортивне товариство «Динамо» Україна до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 708,28 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: