Справа № 2-а-4679/11
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4679/11
Провадження № 2-а/1015/612/11
ПОСТАНОВА

іменем України

21.07.2011 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, та інвалідом війни ІІ групи. Він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому державної пенсії, що відповідно до чинного законодавства України повинна виплачуватись у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії, що відповідно до чинного законодавства України повинна виплачуватись у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та підвищення до державної пенсії, яке відповідно до чинного законодавства України повинно встановлюватись у розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком, але відповідач відмовив йому у здійсненні такого перерахунку.

Враховуючи викладене та посилаючись на норми закону, позивач просив суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити йому перерахунок і забезпечити виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та підвищення до пенсії у розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 12 липня 2011 року з подальшим перерахунком.

Відповідно до ч. 4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

15 липня 2011 року позивач подав суду письмову заяву про залишення без розгляду позовних вимог щодо підвищення до пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком як інваліду війни ІІ групи.

Відповідач надав суду письмові заперечення, зазначаючи, що при здійсненні нарахування позивачу щомісячної соціальної державної допомоги як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи захворювання, керувався Постановами КМУ № 530 від 28 травня 2008 року та № 654 від 16 липня 2008 року.

В силу ст. 155 КАС України суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог ОСОБА_1 щодо підвищення до пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком як інваліду війни ІІ групи слід залишити без розгляду.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов в іншій частині таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем фактично виплачувалась позивачу державна пенсія у меншому, розмірі ніж передбачено Законом.

Відповідно до пп. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 8-2 від 30 квітня 2002 р. (у редакції Постанови правління за № 5-5 від 25 лютого 2008 р.), одним із основних завдань Управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Для позивача, як інваліда ІІ групи по захворюванню, причинний зв'язок якого встановлено і пов'язано з аварією на Чорнобильській АЕС, згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у його редакції станом до внесення змін 28 грудня 2007 року, які визнані неконституційними рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року), державна пенсія - не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, відповідно до ст. 50 названого Закону України (у його редакції станом до внесення змін 28 грудня 2007 року, які визнані неконституційними рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року), позивачу щомісячно, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС, повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а згідно з частиною 3 ст. 67 цього Закону України у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, пунктом 41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р. положення Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право постраждалих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідів ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, на державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком було обмежено, що є неконституційним.

ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р. положення, що призупиняли дію зазначених правових норм, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, та втрачають свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, Відповідач зобовязаний був здійснювати виплату належної позивачу державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії.

Відповідно до положень ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Підпунктом 20 п. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що закон про державний бюджет України - це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

З цих же міркувань виходив Конституційний суд України, ухвалюючи рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., зокрема, в п. 5.4 якого було встановлено, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Позивачем було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому як постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та забезпечити їх виплату.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач, як орган владних повноважень, відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за нанесену шкоду громадянам і зобов'язується відшкодувати її за порушення здоров'я або втрату працездатності громадянам і дітям, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою інститут проведення перерахунку періодичних соціальних виплат носить одноразовий характер, а вже самі соціальні виплати здійснюються на підставі цього перерахунку в подальшому на постійній основі, а тому неможливо обмежити кінцевою датою перерахунок та виплати, що на підставі нього здійснюються.

Отже, відмова Відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу державної пенсії та додаткової пенсії, передбачених ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є протиправною і такою, що суперечить Конституції України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19, 22, 55, 95 Конституції України, ст.ст. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні», ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., ОСОБА_2 Конституційного суду України за № 19-рп/2010 від 09 вересня 2010 р., ст.ст. 2, 4, 7, 9, 14, 23, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо підвищення до пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком як інваліду війни ІІ групи залишити без розгляду.

Позов іншій частині задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, у здійсненні перерахунку і забезпеченні виплати державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 12 липня 2011 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя