Справа № 813/2719/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. Справа № 876/11633/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аполло Захід" до Львівської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення,-

встановив:

27.05.2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аполло Захід" (далі - ТОВ "Аполло Захід") звернулось в суд з позовною заявою до відповідача - Львівської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення.

У позовній заяві, ТОВ "Аполло Захід" просить суд:

- скасувати картку відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064;

- скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 року № 209000011/2015/200031/2.

В обґрунтування вимог позовної заяви ТОВ "Аполло Захід" зокрема покликається на те, що ТОВ «Аполло Захід» було заявлено до митного оформлення товар (шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 133-160, нові, всесезонні, в асортименті, марки «TORQUE»), отриманий від «TREADSETTERS LTD» (Великобританія), за контрактом від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014 та подано до Львівської митниця ДФС митну декларацію від 19.02.2015 № 209140000/2015/005073. Митна вартість товару становила 16509,00 доларів США, що визначена інвойсом продавця від 24.12.2014 р. № 56743, однак митним органом було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064, у якій зазначено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів. Також, 20.02.2015, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000011/2015/200031/2, з посиланням на цінову інформацію, якою є МД від 16.12.2014 року № 110080000/2014/128946, та визначено митну вартість товару у сумі 20773,14 доларів США. Рішення про коригування митної вартості товарів і картку відмови в митному оформленні товарів позивач вважає протиправними, оскільки митницею не доведено наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про заявлену позивачем митну вартість є об'єктивними та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 року № 209000011/2015/200031/2.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані позивачем рішення про коригування митної вартості від 20.02.2015 р. № 209000011/2015/200031/2 та картка відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064 ґрунтуються на припущеннях, а отже є необґрунтованими і підлягають скасуванню.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між компанією «TREADSETTERS LTD» (Великобританія) (продавець) та ТОВ «Аполло Захід» (Україна) (покупець) укладено контракт від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014 (а.с.12-15).

Згідно даного контракту, продавець продає, а покупець купує в асортименті на умовах та за цінами, вказаними в додатках (проформа-інвойс, Специфікація) до кожної поставки, які є невід'ємною частиною цього контракту, товари для оптової та роздрібної купівлі на території України.

Відповідно до п. 6. Контракту, платіж по даному Контракту здійснюється в доларах США на рахунок продавця з відтермінуванням платежу до 90 днів з моменту поступлення товару в порт покупця.

Між ТОВ «Аполло Захід» та компанією «TREADSETTERS LTD» було підписано Специфікацію № 1 до контракту від 01.11.2014 № TORQUE UKR01012014, відповідно до якої продавець постачає, а покупець купує товар згідно цін, наведених у Специфікації (а.с.16).

ТОВ «Аполло Захід» 03.02.2015 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014, Специфікації № 1, було подано митну декларацію № 209140000/2015/005073 на товар - шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 133-160, нові, всесезонні, в асортименті, марки «TORQUE».

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації були подані наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 26.03.2014 р.;

- міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 17.02.2015 р.;

- коносамент (Bill of Lading);

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 24.12.2014 р. б/н;

- СМR від 24.12.2014 р. б/н;

- інвойс від 24.12.2014 р. № 56743;

- пакувальний лист від 24.12.2014 р. № 56743;

- контракт від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікацію від 01.12.2014 р. № 1 до контракту від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014;

- сертифікат відповідності від 18.02.2015 р. № UA1.021.0008793-15;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 31.12.2014 р. № 2761;

- сертифікат походження від 26.12.2014 р. № 14С3705В0170/00950;

- ВДМ країни експортера від 24.12.2014 р. № 00132978.

Посадовою особою відповідача 19.02.2015 о 17 год 53 хв сформовано та надіслано позивачеві електронне повідомлення з проханням надати додаткові документа для підтвердження митної вартості, зокрема, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (посередницькі фактури); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.191).

Позивачем 20.02.2015 на електронну вимогу інспектора надав наступні документи: прайс-лист; копію експортної декларації; посередницьку фактуру та зазначив, що інших додаткових документів надати не може, просив здійснювати митну оцінку згідно наданих документів.

Однак, 20.02.2015 р. посадовою особою відповідача було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів через неможливість завершення м/о по причині внесення змін у гр. 12, 45, 43, 44 ВМД (у звязку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару) ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.2012 р. № 450 (а.с.8-9).

Крім того, 20.02.2015 р. митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000011/2015/200031/2, яким визначено митну вартість товару у сумі 20773,14 доларів США. У графі 33 рішення митним органом зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст. 53 МК України (каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини). Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів були виявлені розбіжності, а саме немає можливості співвставити характеристики шин інвойсу продавця з інвойсом виробника до продавця. В специфікації контракту ціни на товар вказані на умовах CIF, хоча фрахт в ціну не входить. Підписи сторони контракту, відправника у договорі та специфікації відрізняються (одна й та ж сама особа). Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визначена: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця , якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (посередницькі фактури); 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Не надано прайс лист виробника (надано продавця). Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 16.12.2014 № 110080000/2014/128946 (а.с.10-11).

28.04.2015 р. позивач звернувся до Львівської митниці ДФС із заявою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та повернення зайво сплачених коштів (а.с.73-76), та долучено копію висновку Львівської торгово-промислової палати від 22.04.2015 р. № 19-09/642, копію митної декларації від 24.12.2014 № 024110 (Китай).

Львівською митницею ДФС 07.05.2015 р. за № 5212/13-70-25/31 ТОВ «Аполло Захід» повідомлено, що за результатами розгляду надісланих документів рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 р. № 209000011/2015/200031/2 залишено без змін (а.с.77-78).

Не погоджуючись із рішеннями Львівської митниці ДФС позивач звернувся до суду із вимогами скасувати картку відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064 та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.02.2015 року № 209000011/2015/200031/2.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України (від 13.03.2012 р. № 4495-VI), а також положеннями ПК України та інших законів України з питань оподаткування.

Згідно ч.1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 МК України).

В силу частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документі, що,стосуються оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять-відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4)виписку з бухгалтерської документації;

5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7)копію митної декларації країни відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ж ч.4 ст.53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1)виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2)довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3)розрахунок ціни (калькуляцію).

В силу ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2 ст.54 МК України).

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1)упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2)у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3)у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4)проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5)звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6)застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4)надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В контексті вищевикладених норм МК України, на підставі наявних у справі матеріалів суд першої інстанції вірно виходив з того, що Львівська митниця ДФС не зазначає як саме відмінності, виявлені при митному оформленні у поданих ТОВ «Аполло Захід» документах впливають на можливість перевірки числового значення митної вартості вказаної декларантом. Не подання документів, витребуваних митним органом, саме по собі не може бути підставою для відмови в митному оформленні товару, оскільки для прийняття такого рішення митниця повинна довести, що подані декларантом документи, в своїй сукупності не дають можливість здійснити митне оформлення товару за вказаним ним методом.

Частиною 4 статті 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В контексті вищенаведеної норми МК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованості доводів відповідача про те, що консультації між митним органом і позивачем проводились у вигляді надіслання ТОВ «Аполло Захід» в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у ч. 3 ст. 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених ч. 4 ст. 57 МК України, а тому відповідачем не дотримано процедуру при обранні методу визначення митної вартості товару.

При наданні юридичної оцінки спірним правовідносинам, варто також врахувати частини 1-7 процесуальної норми статті 60 МК України.

Так, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою митного оформлення товару, отриманого на виконання умов контракту від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014, ТОВ «Аполло Захід» було подано до Львівської митниці, митну декларацію від 19.02.2015 р. № 209140000/2015/005073 та товаросупровідні документи згідно переліку, вказаному у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00064.

Наданими документами підтверджується те, що при визначенні вартості товару ТОВ «Аполло Захід» було взято за основу вартість подібного товару іншого виробника.

Судами встановлено, що відмовляючи у митному оформленні товару за основним (першим) методом, Львівська митниця посилалась на те, що використані ТОВ «Аполло Захід» відомості не підтверджені в повній мірі документально, декларантом не надано додаткових документів, надання яких передбачено частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Проте, даний висновок відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить нормам митного законодавства, оскільки відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

МК України передбачено здійснення митного контролю із застосуванням єдиної з митними органами інформаційно-телекомунікаційної системи (частина четверта статті 319 Митного кодексу України), проте правовий статус ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ), порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також у ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ) відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо характеристики товарів та методів її визначення.

Згідно ч.1-3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Надавши правову оцінку наявним у справі документам колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Львівською митницею ДФС не надано доказів неможливості застосування попереднього методу визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за другорядним методом).

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано (пункт 1 частини 2 статті 55 МК України).

Відповідно до частини 3 ст. 55 МК України, форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів і Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 №598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" (надалі - Правила заповнення рішення). Вказаним наказом затверджено наступні правила заповнення графи 33 рішення про коригування митної вартості:

"У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості."

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Крім того, правилами заповнення рішення також передбачено наступні вимоги щодо заповнення графи 33 Рішення: "Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Колегією суддів встановлено, що в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів міститься лише посилання на цінову інформацію, якою є митна декларація від 16.12.2014 р. № 110080000/2014/128946 однак відсутнє будь-яке обґрунтування застосування саме цієї митної декларації. Поряд з цим, з долученого до матеріалів справи витягу з ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ) слідує, що для визначення митної вартості у даному випадку вибрано митну декларацію з найвищою митною вартістю товару.

Тому, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що зміст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару не відповідає приписам наказу Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 № 598 про затвердження Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у них відсутні будь-які пояснення щодо умов поставки, комерційних умов, тощо.

Як наслідок, коригування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби не відповідає нормам діючого митного законодавства.

Стосовно посилань Львівської митниці ДФС на відсутність каталогів, специфікації, прайс-листа виробника судом першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів вірно встановлено наступне.

Так, компанія TREADSETTERS LTD є філією компанії TIA (GB) Limited та ексклюзивним дистрибютором по реалізації шин цього бренду, оскільки компанія TIA (GB) Limited є одноосібним власником торгової марки шин TORQUE.

Виробництво шин TORQUE на замовлення компанії TIA (GB) Limited здійснюється на заводі компанії Shandong Hengfeng Rubber &Co., I Ltd.

Звідси, безпосереднім виробником шин є Shandong Hengfeng Rubber &Co., I Ltd, а право їх реалізації належить власнику бренду - TIA (GB) Limited, структурним підрозділом якої є TREADSETTERS LTD.

Крім того, у п. 12.2 контракту від 01.11.2014 р. № TORQUE UKR01012014 «Банківські реквізити» зазначено, що власником банківського рахунку є TIA (GB) LTD T/A TREADSETTERS.

Як наслідок, в даному випадку має місце так званий прямий контракт, оскільки ТОВ «Аполло Захід» придбано товар у першого власника товару, що спростовує позицію митного органу про ненадання ТОВ «Аполло Захід» каталогів, специфікацій, прайс-листів виробника. Дана обставина була також вірно врахована судом першої інстанції.

Стосовно розбіжності виявленої Львівською митницею у номері коносамента, суд зазначає, що у коносаменті від 31.12.2014 компанії СSAV NORASIA у графі B/L NUMBER (номер коносамента) вказано - NFYG7NK00. Номер NAB21501U011 міститься у графі EXPORT REFERENCES, тобто номер певного експортного супровідного документа для відповідної ідентифікації товару. В експортній декларації зазначений даний номер, оскільки на момент експортного митного оформлення 24.12.2014 р., не було зазначено номер коносамента, який складений лише 31.12.2014 р.

Всі ж інші позиції експортної декларації (номер контейнера, судна, назва і номенклатура товару, його вага тощо) надавали можливість ідентифікувати товар.

Як наслідок, суд першої інстанції вірно застосувавши норми матеріального та процесуального права дійшов до обґрунтованого висновку, що Львівською митницею ДФС не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення за другорядним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо підставності та обґрунтованості позовних вимог, які знаходять своє підтвердження наявними матеріалами справи (письмовими доказами), а тому такі підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 р. по справі № 813/2719/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 19.04.2016 року.