Справа № 806/4710/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р. м. Київ К/800/5798/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015

у справі № 806/4710/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпол»

до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 скасовано в частині зобов'язання відповідача вилучити із АІС «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію щодо акту перевірки № 58/22-12/38455844 від 07.08.2014 та прийнято в цій частині нову постанову про задоволення позову. Зобов'язано Малинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області вилучити із АІС «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію щодо Акту №58/22-12/38455844 від 07.08.2014 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агріпол» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «РАНГОЛІ», їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2014 по 31.05.2014.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпол» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «РАНГОЛІ», їх реальності та повноти відображення в обліку за період діяльності з 01.05.2014 по 31.05.2014, за результатами якої складено акт № 58/22-12/38455844 від 07.08.2014, яким встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 пп. 14.1.179, п. 14.1 ст. 14, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у травні 2014 року в сумі 1 998 999,70 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій податкового органу щодо складення акту перевірки, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дії по складанню акта перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством, зокрема п. 20.1.4 ст. 20, п. 78.1 ст. 78, п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України; акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, при цьому, викладені в акті перевірки, факти та висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки.

Оскільки відмова в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо складення акту перевірки не оскаржується, відтак, суд касаційної інстанції, керуючись приписами ч.2 ст. 220 КАС України, переглядає судове рішення судів попередніх інстанцій в межах касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вилучити із АІС «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію щодо акту перевірки № 58/22-12/38455844 від 07.08.2014, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки за наслідками перевірки податковим органом повідомлення-рішення не приймались і відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, тому внесення результатів перевірки до електронних баз та розповсюдження даних результатів перевірки платника податків на рівні ДПА України порушує права та інтереси позивача.

Однак, колегія суддів з вищенаведеним висновком апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного суду України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до положень ст. 2, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Згідно зі ст. 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів (п. 74.1 ст. 74 ПК України).

Згідно правової позиції Верховного Суду України щодо застосування статей 71, 72, 74 ПК, викладеній у постановах від 03.11.2015 № 21-99а15, від 09.12.2014 № 21-511а14, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

За таких обставин, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вилучити із АІС «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» інформацію щодо акту перевірки № 58/22-12/38455844 від 07.08.2014.

Згідно зі статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 скасувати, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)І.В. Борисенко
(підпис)В.В. Кошіль