Справа № 2-а-766/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА МЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року м.Кузнецовськ

о 15 годині ЗО хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Горегляд О.І., розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, поданим її представником ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2010 року в Кузнецовський міський суд Рівненської області звернувся ОСОБА_2, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1, із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 07 травня 1999 року. Такі вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 належить до першої категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, в період часу з 07 травня 1999 року до 06 травня 2000 року та з 07 травня 2000 року є інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, і її трудовий стаж становить понад 18 років. Згідно доводів представника позивачки на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких, на його думку, повинен відповідати вимогам ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зокрема: розмір державної пенсії і додаткової пенсії позивачки за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліда третьої групи, повинен становити не нижче 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком відповідно, а розмір її державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліда другої групи, повинен становити не нижче 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком відповідно.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2010 року вказаний адміністративний позов ОСОБА_1, поданий від її імені та в її інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період часу з 07 травня 1999 року до 14 травня 2010 року включно залишено без розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1, заявлений від її імені та в її інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії підлягає частковому задоволенню.

Такий висновок суду грунтується на наступних підставах та встановлених фактичних обставинах.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам другої групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам третьої групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, і для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії А №094722, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 13 травня 1998 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З довідки-висновку Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №019702 від 14 травня 2002 року та дубліката експертного заключення Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК №389 від 22 квітня 1999 року слідує, що з 14 травня 2002 року позивачці встановлено другу групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області від 04 листопада 2010 року №2570/М-264 позивачка ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зі змісту даного листа відповідача вбачається, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області визнає право позивачки на державну пенсію і додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але вважає, що розмір цих пенсій має визначатися згідно з постановою Кабінету Міністрів України України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року.

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 зверталася до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в письмовій формі із заявою про проведення перерахунку та виплати цих пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач їй відмовив з покликанням на ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року і №654 від 16 липня 2008 року, про що зазначив у листі від 04 листопада 2010 року №2570/М-264.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягали ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про неможливість застосування в даному випадку ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в силу положень ч.З ст.28 вказаного Закону, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, перерахунок і виплату державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 слід провести відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, - з 15 травня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 і дотримання ним законодавства. При цьому суд також врахував, що в майбутньому позивачка вправі змінити вид пенсії та перейти на інший вид пенсії: пенсію за віком, за вислугою років або по інвалідності від загального захворювання на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Окрім цього, можливі зміни групи інвалідності позивачки. Наведені обставини можуть відбутися в майбутньому та впливають на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналізуючи вказану норму цього Закону, суд з'ясував, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема статтею 57 наведеного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії, за бажанням того, хто звернувся за пенсією. На думку суду, застосування частини 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нерозривно пов'язано із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст.57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення або більш короткі строки, визначені цією статтею, або ж було взято заробіток відповідно до ст.40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов'язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про нарахування та виплату збільшення пенсії по інвалідності на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років задоволенню не підлягає, так як частиною 2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону.

Окрім цього, згідно з ч.І ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Отже, слідуючи цим вимогам, представник позивачки, діючи від її імені та в її інтересах, зобов'язаний довести обґрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1, в тому числі і в частині його вимог про нарахування та виплату збільшення пенсії відповідно до ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте уповноваженим представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 при подачі позову в суд та в подальшому до його розгляду не додано жодного належного і допустимого доказу, який підтверджував би факт наявності у позивачки стажу роботи понад 15 років. Вказаного доказу матеріали даної адміністративної справи не містять.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, 56, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.І, 2 ст.71, ч.І ст. 158, ст.159, ч.ч.4-8 ст. 183-2, ч.ч.І, 2 ст.186, ч.І ст.256 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 15 травня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 15 травня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 15 травня 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування та виплату збільшення пенсії, - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.І.Горегляд