Справа № 807/967/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/48461/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання неправомірними дій щодо припинення нарахування та виплати йому різниці у заробітній платі як посадовій особі митного посту «Чоп-залізничний» Закарпатської митниці ДФС України з 20.02.2014р. та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату позивачу різниці у заробітній платі за період з 20.02.2014р. по 31.03.2015р.; стягнення 5000,00грн. відшкодування моральної шкоди та 1000,00грн. - витрат на правову допомогу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про правомірність припинення відповідачем виплати позивачу різниці у заробітній платі згідно з постановою Кабінету Міністрів України №597 від 07.08.2013р. «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів», оскільки дія останньої після переведення позивача на іншу посаду на нього вже не розповсюджувалась.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Відповідно до частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами, наказом Чопської митниці Міндоходів №28 від 24.01.2014р. введено в дію штатний розпис Чопської митниці Міндоходів на 2014 рік й 12.02.2014р. відповідно до ст.49-2 Кодексу законів про працю Країни (далі - КЗпП України) позивача було попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а також запропоновано вакантну посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці Міндоходів, яку він погодився зайняти, внаслідок чого його з 20.02.2014р. було переведено на таку посаду й це питання не є спірним у даній справі.

Питання заробітної плати позивача регламентується постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - постанова КМУ №268), якою затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин згідно з додатками 56 - 59.

Разом з тим, 10.09.2013р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №597 від 07.08.2013р. «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» (далі - постанова КМУ №597), відповідно до якої внесено зміни до постанови КМУ №268 та, зокрема, пунктом 2 передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Отже, за змістом наведеного пункту право на отримання різниці між заробітною платою (грошовим забезпеченням), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, зберігається за працівниками на період зайняття ними тієї посади, на якій вони працювали під час впровадження таких нових умов її оплати.

При цьому, як встановили суди, відповідачем виплачувалась позивачеві передбачена постановою КМУ №597 різниця в заробітній платі до 20.02.2014р., коли він перейшов на іншу посаду - старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний".

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Зокрема, посилання позивача на приписи ч.2 та ч.3 ст.32 КЗпП України не є прийнятними, оскільки, як вже зазначалось в цій ухвалі та встановлено судами, зайняття ОСОБА_4 посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці Міндоходів, на яку його було переведено за його згодою, відбулось в межах процедури вивільнення працівників у зв'язку зі скороченням штатної чисельності.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.