Справа № 452/81/15-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

452/81/15-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

ВСТАНОВИВ:

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Приватного підприємства «Самбіравтотранс» на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, в якій скаржник ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та прийняття нового судового рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Після дослідження змісту оскаржуваного судового рішення приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі закрито.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прийняте міською радою спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, з аналізу вказаної норми слідує, що касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суд вбачає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що враховуючи суть спірних правовідносин щодо захисту права цивільного, їх суб'єктний склад та норми Господарського кодексу України, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того, приходжу до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обгрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравцов О.В.