Справа № 2-а-204/10
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-204/10
Номер провадження 2-а-204/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді - Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за

адміністративним позовом прокурора Рахівського району в інтересах інваліда армії 3 групи ОСОБА_2 до

управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної

адміністрації

про

зобовязання здійснення перерахунку щорічної одноразової допомоги. -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського району в інтересах інваліда армії 3-ї групи ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом-до управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про зобов'язання здійснення перерахунку щорічної одноразової допомоги.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є інвалідом армії 3-ї групи, шо підтверджується посвідченням серії Б № 544502, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідно до л.п.2 п.! Постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» ОСОБА_2 було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 420 гривень. Не погодившись із розміром виплати та керуючись вимогами ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998 року. ОСОБА_2 у травні 2010 року звернувся до управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА з проханням виплатити йому до 5 травня разову грошову допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідно до листа УПСЗН № 1233/01- 11/08 від 12.05.2010 року отримав відмову з підстав, що згідно з п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом «Про Державний бюджет України». Зазначена відмова стала підставою для звернення ОСОБА_2 до прокурора району.

Перевіркою, проведеною прокуратурою району встановлено, що протягом 2009- 2010 років Уряд України з метою зміни виплат, передбачених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», приймались рішення про виплату інвалідам війни конкретно визначених сум, які обумовлювались в інших Законах та нормативних актах Кабінету Міністрів України. Зокрема: у 2007 році Законом України від 28.12.2007 року N107 - VI ( 107 - 17) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» було внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Постановою КМУ від 07.04.2010 № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно зо Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» було встановлено виплату разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам 3 групи - 420 гривень.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа № 1-28/2008) визнано таким, що не відповідає Конституції України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-У1.

Незважаючи на зазначене рішення Конституційного Суду України, постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») та «Про жертви нацистських переслідувань», повторно було встановлено виплату разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам 3 групи -- 420 грн.

Таким чином, встановленими Кабміном розмірами грошових виплат порушено матеріальні права інвалідів війни, які мають право на значно більшу суму виплат.

Згідно ст. 36-1 Закону України « Про прокуратуру» підставою представництва прокуратурою інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними з державою, а також, відповідно до ч.1 ст. 60 КАС України - у випадках, передбачених законом, прокурор може звертатись до адміністративного суду з адміністративним позовом про захист прав, свобод та інтересів інших осіб.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_2 було відмовлено управлінням праці та соціального захисту населення у виплаті разової грошової допомоги у розмірі семи мінімальних пенсій, а він є інвалідом 3-ї групи, і відноситься до категорії мало захищених громадян, прокуратура району звертається у його інтересах із позовом в суд та просить винести рішення, яким визнати дії управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації щодо недоплати ОСОБА_2 разової щорічної допомоги за 2010 рік неправомірними, зобов'язавши управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплаченої йому суми.

Прокурором Рахівського району заявлено клопотання про збільшення заявлених позовних вимог, зокрема ставиться питання про здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплаченої йому суми та з урахуванням ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів».

В судовому засіданні прокурор Рахівського району Цинайко Н.І. заявлені позовні вимоги підтримала, на задоволенні таких наполягає.

Представник УПСЗН в судові засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року - до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово- морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: 1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у

військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. іншим ураженням ядерними матеріалами; 2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP. Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами; 4) осіб, які стали інвалідами наслідок поранень чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних у районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; 5) осіб, які стали інвалідами внаслідок воєнних дій громадянської та Великої Вітчизняної воєн або стали інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки; 6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу PCP і стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов'язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року; 7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах; 8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 під час військових призовів 1941-1945 років і стали інвалідами внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; 9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, ОСОБА_2 відноситься до категорії осіб зазначених у вище приведеній статті Закону .

Копією посвідчення серії Б № 544502 виданим, у грудні 2003 року. Рахівським районним управлінням праці та соціального захисту населення, на ім'я ОСОБА_2, стверджено, що ОСОБА_2 є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги встановлені законодавством України, для ветеранів війни інвалідів війни.

Стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», містить перелік пільг, які надаються державою інвалідам війни та особам до них прирівняних.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року, стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була доповнена частиною 4. відповідно до положень якої - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - 10 мінімальних пенсій за віком; II групи - 8 мінімальних пенсій за віком; Ш групи 7 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п.п.2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» ОСОБА_2 було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 420 гривень.

Не погодившись із розміром виплати та керуючись вимогами ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.№. 1998 року. ОСОБА_2 у травні 2010 року звернувся до управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА з проханням виплатити йому до 5 травня разову грошову допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до листа УПСЗН № 1233/01-11/08 від 12.05.2010 року ОСОБА_2 отримав відмову з підстав, що згідно з п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом «Про Державний бюджет України».

Перевіркою, проведеною прокуратурою району було встановлено, що протягом 2009 - 2010 років Уряд України з метою зміни виплат, передбачених ст.13 Закон) України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», приймались рішення про виплату інвалідам війни конкретно визначених сум. які обумовлювались в інших Законах та нормативних актах Кабінету Міністрів України. Зокрема: у 2007 році Законом України від 28.12.2007 року №107-VI ( 107- 17) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» було внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ». Постановою КМУ від 07.04.20і 0 № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно зо Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» було встановлено виплату разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам 3 групи - 420 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року по справі № 1-28/2008 - пункт 20 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - втратив чинність, як такий що є неконституційним.

Таким чином визначення розміру щорічної допомоги до Дня Перемоги, інвалідам війни ІІІ групи, повинен був визначатися у відповідності до положень ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 року, тобто в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. - мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків - 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року - щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

В силу вимог ч.2 ст. 6 Закону України, передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Згідно посвідчення Серії А № 592851 виданого 05.04.2002 року м. Рахів. міськвиконком, вбачається, що ОСОБА_5, як пред'явник цього посвідчення має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Отже, при здійсненні перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, згідно ч.5 ст. 13 Закону України «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплаченої суми, управлінню праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації слід врахувати вимоги що випливають із ч.2 ст. 6 Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

При викладених обставинах суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, визнати дії відповідача неправомірними зобовязати управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплаченої йому суми та з урахуванням вимог передбачених ст. 6 Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92, 152 Конституції України, ст. ст. 7. 13. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року. ст.. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р.. ст. ст. 6-14, 17, 19, 99, 100, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора Рахівського району в інтересах інваліда армії З групи ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про зобовязання здійснення перерахунку щорічної одноразової допомоги - задовольнити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації щодо недоплати ОСОБА_2 разової щорічної допомоги за 2010 рік неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, встановлених на день виплати, з урахуванням виплаченої йому суми.

При проведенні перерахунку, врахувати пільги передбачені ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, а особою, яка її оскаржує та не була присутня при оголошенні постанови - в той же строк з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Марусяк М.О.