Справа № 809/3942/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 р. у справі №809/3942/14 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Калуського районного управління держсанепідслужби в Івано-Франківській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про визнання дій незаконними, скасування висновку та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними, скасування висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.02.2014 року № 05.03.02-07/11686 та зобов'язання анулювати дозвіл № -40 від 04.03.2014 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 р., у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Калуське районне управління держсанепідслужби в Івано-Франківській області видаючи Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/11686 для отримання дозволу на викиди забруднених речовин в атмосферне повітря, діяло у відповідності до норм чинного законодавства України. Відповідачем також було складено Протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 8 від 19.02.2014 року. За результатами Державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідач дійшов до висновку, що документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

Що стосується посилань позивача щодо незаконності оскаржуваного висновку з мотивів не врахування розміщення приватної індивідуальної житлової будови в санітарно-захисній зоні виробництва ТзОВ "Карпатнафтохім", то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про їх необгрунтованість, оскільки органи та установи Держсанепідслужби у своїй діяльності не керуються містобудівним законодавством та Державними будівельними нормами і правилами, що було вірно враховано судом першої інстанції. Перевірка дотримання розмірів санітарно-захисних зон є насамперед компетенцією органів містобудування та архітектури.

Під час розгляду справи судами було встановлено, що проектна документація на будівництво, реконструкцію житлових будинків, господарських будівель та споруд в с.Мостище Калуського району, розташованих в межах санітарно-захисної зони виробництва ТзОВ "Карпатнафтохім", не розроблялась, не погоджувалась, а громадянці ОСОБА_1 будівельний паспорт на забудову її земельної ділянки не видавався, у зв 'язку із забороною будівництва в санітарно-захисній зоні, встановленій для очисних споруд (500м). Дана обставина встановлена судами на підставі листа Відділу містобудування та архітектури Калуської РДА № 66 від 12.12.2014 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо видачі дозволу № -40 від 04.03.2014 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та зобов'язання його анулювати, то суди дійшли висновку, що ТОВ "Карпатнафтохім" при отриманні оскаржуваного дозволу було дотримано процедуру і вимоги чинного законодавства України, встановлені для отримання відповідних дозволів.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскаржувані висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/11686 від 19.02.2014 року та дозвіл № -40 від 04.03.2014 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ґрунтуються на нормах права, прийняті на підставі, у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Т. Черпіцька