Справа № 2-а/679/126/2015
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/126/2015 Головуючий у 1-й інстанції:Ходоровський Б. В. Суддя-доповідач: Граб Л.С.

20 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника відповідача: Лебедюка М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області, за участю третіх осіб ПАТ "Гідромеханізація", ПАТ "Теплоенергомонтаж", ПП "А2 Інжінірінг", ТОВ "Термоелектро-Україна" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, за участю третіх осіб: ПАТ «Гідромеханізація», ПАТ «Теплоенергомонтаж», ПП «А2 Інжінірінг», ТОВ «Термоелектро-Україна», в якому просив визнати протиправними дії УПФУ в місті Нетішині Хмельницької області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в м. Нетішині Хмельницької області зарахувати ОСОБА_3 періоди роботи: з 23 квітня 1978 року по 22 травня 1980 року службу в армії; з 04 травня 1982 року по 30 вересня 1986 року на виконробстві Хмельницької АЕС Київського будівельного управління «Гідромеханізація»; з 11 жовтня 1986 року по 01 листопада 1986 року в Південно-Українському монтажному управлінні тресту «Теплоенергомонтаж»; з 03 листопада 1986 року по 16 червня 2004 року в Славутському монтажному управлінні; з 12 квітня 2005 року по 28 жовтня 2008 року у ТОВ «Енергопрогрес»; з 14 квітня 2010 року по 02 серпня 2010 року в приватному підприємстві «А2 Інжінірінг»; з 19 листопада 2010 року по 02 серпня 2011 року у ТОВ «Термоелектро-Україна» до стажу для призначення на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» частини першої статті 13 Закону України «про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області призначити ОСОБА_3 з 12 березня 2015 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Нетішинського міського суду від 02 жовтня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Нетішині Хмельницької області від 29.04.2015 року за №2903/04 про відмову ОСОБА_3 в зарахуванні періодів роботи з 04 травня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 11 жовтня 1986 року по 01 листопада 1986 року, з 03 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року та строк служби в армії - з 23 квітня 1978 року по 22 травня 1980 року до пільгового стажу за Списком №2.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 жовтня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з паспорту серії НОМЕР_1, копія якого міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 березня 2015 року ОСОБА_3, вважаючи, що досяг відповідного віку та маючи достатній стаж роботи, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Листами УПФУ в м. Нетішин від 29.04.2015 року №2903/04 та від 02 червня 2015 року №3744/04 ОСОБА_3 повідомлено про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 27 жовтня 1977 року по 17 квітня 1978 року, з 16 червня 1980 року по 09 квітня 1982 року, що складає 2 роки 3 місяці 15 днів, решта періодів до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано з посиланням на відсутність уточнюючих довідок.

Не погоджуючись з рішенням УПФУ в м. Нетішині про відмову в призначенні пільгової пенсії, ОСОБА_3 звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача БТ-І №2110365 останній, окрім іншого, працював: з 27.10.1977 року по 17.04.1978 року - електрозварником арматурних сіток і каркасів на Славутському заводі силікатних стінових матеріалів; з 16 червня 1980 року по 09 квітня 1982 року газоелектрозварником в Острозькому промкомбінаті; з 04 травня 1982 року по 30 вересня 1986 року газоелектрозварником на виконробстві Хмельницької АЕС Київського будівельного управління «Гідромеханізація»; з 11 жовтня 1986 року по 01 листопада 1986 року - електрозварником ручного зварювання 4 розряду в Південноукраїнському монтажному управлінні тресту «Теплоенергомонтаж»; 3 03 листопада 1986 року по 16 червня 2004 року електрозварником ручного зварювання в Славутському монтажному управлінні тресту «Теплоенергомонтаж»; з 12 квітня 2005 року по 28 жовтня 2008 року електрозварником ручного зварювання у товаристві з обмеженою відповідальністю «Енергопрогрес»; з 14 квітня 2010 року по 02 серпня 2010 року - електрозварником в приватному підприємстві «А2 Інжінірінг»; з 19 листопада 2010 року по 02 серпня 2011 року - електрозварником ручного зварювання у товаристві з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна».

Також з 23 квітня 1978 року по 22 травня 1980 року ОСОБА_3 проходив дійсну військову службу.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1(далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21 серпня 1992 року) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є виконання останньою робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року (справа №21-183а13) та від 19.05.2015 року (справа №132/1749/14-а)

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що робота позивача з 04 травня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 11 жовтня 1986 року по 01 листопада 1986 року, з 03 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді електрогазозварника відноситься до Списку №2, а атестація робочого місця в зазначені періоди не була обов'язковою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №2.

Крім того, з листа ПП «А2 Інжінірінг» №17/15 від 07.07.2015 року вбачається, що за період роботи ОСОБА_3 на підприємстві з 14.04.2010 року по 02.08.2010 року нараховувався загальний пенсійний стаж, без атестації робочого місця.

В листі ТОВ «Термоелектро-Україна» від 572 від 07.07.2015 року зазначено, що роботи ОСОБА_3 з 19.11.2010 року по 02.08.2011 року працював електрозварником ручного зварювання 6 розряду, атестація робочих місць за умовами праці не проводилась.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вищевказані періоди роботи не підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав зарахування до пільгового стажу час його перебування на військовій службі, зважаючи на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», який набрав чинності 01 січня 2006 року, внесено зміни до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про загальний військовий обов'язок і військову службу».

Відповідно до вказаних змін час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Зважаючи на те, що на момент призову до лав радянської армії та після проходження військової служби позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої першої інстанції щодо зарахування часу проходження військової служби до пільгового стажу.

Крім того, п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» передбачено, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають право на обчислення стажу з урахуванням положень цього Закону та відповідно на перерахунок пенсії.

Беручи до уваги все вищевикладене, зважаючи на те, що позивач досягнув 55-річного віку, має загальний стаж більше 25 років, з них більше 12 років 6 місяців на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно взято до уваги всі вищенаведені докази і факти , а УПФУ в м. Нетішині безпідставно відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_3

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог частини першої статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що позивач погодився з рішенням суду першої інстанції, не оскаржував його та просив залишити в силі, суд апеляційної інстанції переглядав постанову Нетішинського міського суду в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 квітня 2016 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.