Справа № 804/428/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 р. Справа № 804/428/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Медведєва К.І. Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення,-
19 січня 2016 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці, в якому просить:
визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600424/1 від 20.07.2015 р.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29.04.2015р. між ним та ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № 15-0835-12.
Згідно Додатку № 6 від 26.06.2015 р. до контракту продавець зобов'язався поставити ПАТ «ДМКД» - залізорудний концентрат в кількості - 70 000 тон за ціною 2192,80 рублів РФ за одну тону.
Позивачем при митному оформленні товару у вантажно-митній декларації митна вартість поставленого товару була визначена за основним методом - за ціною договору.
Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем були надані відповідачу наступні документи:
Контракт № 15-0835-12 від 29.04.2015 р.;
Додаток № 6 від 26.06.2015р. до контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015 р.;
Згодом відповідачем було проведено коригування митної вартості товару згідно рішення від 20.07.2015 р. №110010000/2015/600424/1, яким митну вартість товару було збільшено.
Позивач не згодний з прийнятим відповідачем рішенням, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані позивачем для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, Дніпропетровській митниці, документи не містили в собі розбіжностей та не мали наявних ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари.
Всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.
Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не створює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Застосування методу визначення митної вартості товару 2-ґ суперечить положенням МК України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору а саме: 2195,96 російських рублів за тону.
Дніпропетровською митницею ДФС було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах позивача усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості та встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
У зв'язка із тим, що на вимогу митниці позивачем не були надані додаткові документи, використовуючи право надане положеннями Митного кодексу України та положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, відповідачем було визначено митну вартість товару за резервним методом та прийнято оскаржуване рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - позивач 20.07.2015 року звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару «концентрат залізорудний агломераційний» (далі - Товар).
Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 р. № 15-0835-12, укладеного між ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (РФ) та ПАТ «ДМК ім. Дзержинського», та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації № 110010000/2015/021583.
Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України а саме: 2195,96 російських рублів за тону.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформації імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
За поданою до митного оформлення МД від 20.07.2015 № 110010000/2015/021583 (відмовлена), відповідачем сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар № 1. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів».
Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до вказаної норми, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Так, товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 26.06.2015 № 6, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 р. № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій", зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Позивачем контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 в гр. 44 МД 20.07.2015 № 110010000/2015/021583 задекларовано під кодом 4100.
До того ж, продавцем товару відповідно до контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2015/021583 є ВАТ «Стойленский ГОК».
Договору із третіми особами, що пов'язаний з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД позивачем не надано.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту та додатку № 6 залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе (залізо). Базова ціна залізорудного концентрату визначається додатком № 4 від 26.06.2015 на рівні 2192,80 руб. РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 24,29 руб.РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.
Позивачем до документів митного оформлення надані інвойси контрактоутримувача:
При цьому вміст Fе в рахунках не зазначений та підтверджений наданими відповідними сертифікатами якості.
Зазначені рахунки-фактури виставлені ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку №6 від 26.06.2015 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ.
Також позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару - ВАТ «Стойленский ГОК»: від 05.07.2015 б/н - 2 шт., від 09.07.2015 б/н, від 10.07.2015 б/н, від 11.07.2015 б/н, від 13.07.2015 б/н, що виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 26.06.2015 № 6.
При цьому, ні контракт № 15-04-29, ні додаток від 26.06.2015 № 6 до митного оформлення позивачем не надано.
Також необхідно зазначити, що рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало.
Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fе та посилання на відповідний сертифікат якості. Але ціна товару незалежно від вмісту Fе визначені рахунками виробника в єдиному розмірі 1400 руб.РФ/т. Крім того, у рахунку виробника від 13.07.2015 б/н містяться відомості стосовно нульової бази заліза, що не відповідає відомостям сертифікату якості від 13.07.2015 №100.
Ймовірно, що у рахунку виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 26.06.2015 №6, що до митниці не надавався, тому незрозуміло відносно якого вмісту Fе така ціна визначена.
За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище, містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fе, що не відповідає ціні рахунку виробника.
Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається.
Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару.
Як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Разом з тим, наявність цих відміток передбачена Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженою постановою КМУ від 21.05.2012 № 451., (далі Постанова КМУ 451), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.10.12 № 1066, ст. 335 МК України.
Так, пунктом 21 Постанови №451 передбачено, що у разі прийняття рішення про відправлення товарів у митницю призначення під митним контролем посадова особа митниці відправлення здійснює митні формальності щодо таких товарів відповідно до вимог Митного кодексу України. На всіх перевізних, товаросупровідних документах і документах контролю доставки посадова особа митниці відправлення проставляє підпис і відбиток штампа "Під митним контролем", крім випадків використання електронного документообігу.
Також пунктом 2 Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням № 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності) встановлено (мовою оригіналу): «Настоящее Положение устанавливает обязательное проставление на транспортных и коммерческих документах (далее - перевозочные документы) печатей и штампов таможенных органов (далее - отметки таможни) государств СНГ при вывозе товаров, а также таможенных органов государств СНГ в местах пересечения таможенных границ при перемещении товаров автомобильным, железнодорожным, авиационным, водным видами транспорта и при смешанном перемещении".
Той факт, що рахунки прямували разом з вантажем підтверджується відомостями графи 24 «Документи, додані відправником» залізничних накладних, в яких вказані по 2 рахунки-фактури, але без номера та дати, що не дає можливості впевнитись, що до митного оформлення подані саме ті документи, які прямували разом з вантажем.
Таким чином, наявна вірогідність, що до митного оформлення декларантом надано інші документи, ніж ті, що стали підставою для митного оформлення товару на експорт в країні відправлення (Росія).
Вищенаведені розбіжності спростовують твердження позивача в позовній заяві, що надані декларантом рахунки-фактури контрактоутримувача та рахунки виробника підтверджують заявлену митну вартість товару.
Відповідно до Інструкції про порядок заповнення декларації на товари, затвердженої Рішенням Комісії Митного Союзу від 20.05.2010 № 257 (із мінами та доповненнями) в графі 46 російської митної декларації вказується статистична вартість товару в доларах США, що округлена за математичними правилами до двох знаків після коми.
За відомостями гр.46 наданої позивачем копії декларації країни експорту від 29.06.2015 № 10101100/290615/0000719 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 35,9594 дол. США/т, що за курсом ЦБРФ (54,8126 руб.РФ за 1 дол. США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 1970,81 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача.
Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість.
За умовами контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку №6 від 26.06.2015, умовами поставки визначено СРТ Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
В листі від 17.07.2015 № 062Д/1849 позивач зазначив, що підтвердження транспортної складової територією України неможливо, у зв'язку з чим просить фактурну вартість вважати митною.
Відповідно ч. 10 ст.58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Оскільки позивачем до митного оформлення надано документи, які містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару, та, відповідно, його вартості, необхідне подання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
В даному випадку в порушення п.6 ч. 2 ст. 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.
Твердження позивача стосовно того, що оскільки товар постачається на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ, згідно яких витрати на транспортування товару несе продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України, не відповідає дійсності та суперечить змісту частини 2 статті 53 МК України, тому що документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Крім того, позивач помилково вважає, що документами, які підтверджують транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні. При цьому позивач зауважує, що в цих накладних вказана вартість транспортування, яка сплачена продавцем.
Однак твердження позивача про оплату витрат на перевезення продавцем товару спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 цих залізничних накладних, в яких вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці - ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
При цьому жодних документів щодо взаємовідносин між продавцем та АТ «ПГК» і ТОВ «Перша вантажна компанія України» до митного оформлення не надано.
Враховуючи викладене та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, посадовою особою митниці зобов'язано позивача протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 20.07.2015 № 062Д/1871 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений ч.3 ст. 53 МК України та що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 МК України.
Відповідно до п. 6.2 та 6.3 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:
- заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
- невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
- неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України;
- відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.
Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.
Вказані методи неможливо було застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Саме тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Застосований відповідачем резервний метод визначення митної вартості базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці, встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «Концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.
Разом з тим, у відповідача наявна інформація, за якою ввезений ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючу якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015 - середня вартість одиниці товару 2,8569 руб.РФ/кг, МД № 110010000/2015/020301 від 13.03.2015 - середня вартість одиниці товару 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення - 580 руб.РФ/т. Таким чином, базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг.
При цьому слід зауважити, що товар «концентрат залізорудний агломераційний», оформлений позивачем за МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015, ввезений на митну територію України на виконання умов прямого зовнішньоекономічного контракту від 20.12.2013 №13-2342-12, укладеного між ПАТ «ДМКД» та ВАТ «Стойленський ГОК», специфікація № 15 від 26.01.2015. Саме в цій специфікації № 15 від 26.01.2015 визначена базова ціна товару з базовим вмістом Fе 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ на рівні 2843 руб.РФ/т, в тому числі 2263,00 руб.РФ/т - базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66%, 580 руб.РФ/т - вартість перевезення.
Відповідно до п.4 ст. 59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Відповідно до п.5 ст.59 МК України у разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Оскільки у митного органу відсутні документально підтверджені відомості щодо торгівельної надбавки посередника декларанту ПАТ «ДМКД» запропоновано надати такі відомості для можливості проведення розрахунку відповідно до комерційних умов зовнішньоекономічної угоди (посередницький контракт) згідно із зазначеними вище положеннями МК України.
Листом від 20.07.2015 р. № 062Д/1872, надісланим у складі електронного повідомлення, позивач проінформував відповідача про відсутність відомостей щодо торгівельної надбавки та що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 МК України.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до ч.5 ст.59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
Відповідно до наданих позивачем рахунку виробника вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fе складає 1400 руб.РФ/т. Оскільки рахунок виробника не містить відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначених рахунках рахується на умовах ЕХW.
За наявною у відповідача інформацією вартість перевезення 580 руб.РФ/т.
Отже, можливо розрахувати вартість виробника на умовах СРТ Дніпродзержинськ: 1400+580=1980 руб.РФ/т.
Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах СРТ Дніпродзержинськ на рівні 2192,80 руб.РФ/т (згідно додатку № 6 від 26.06.2015), можна розрахувати торгівельну надбавку: 2192,80-1980=212,80 руб.РФ/т.
Після проведення розрахунків маємо наступні похідні для проведення перерахунку відповідно до положень МК України:
- 2843,00 руб.РФ/т - базова ціна сировини при базовому вмісті Fе 66% з урахуванням вартості перевезення - (МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288, № 110010000/2015/020301);
- 212,80 руб.РФ - розрахована митним органом торгівельна надбавка;
- 24,29 руб.РФ/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1% Fе долі в пропорції. Згідно із вимогами ч.5 ст.59 МК України можна провести коригування вартості оцінюваного товару в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданими позивачем сертифікатами якості:
- для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,1%, вага - 4072,45 т розрахована вартість складатиме (2843+0,1x24,29+212,80)х 4072,45 = 12 454 484,69 руб.РФ;
- для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,2%, вага - 345,8 т розрахована вартість складатиме (2843+0,2x24,29+212,80)х 345,8 = 1 058 375,54 руб.РФ;
- для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,3%, вага - 137,20 т розрахована вартість складатиме (2843+0,3x24,29+212,80)х 137,2 = 420 255,54 руб.РФ;
- для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,4%, вага - 277,00 т розрахована вартість складатиме (2843+0,4x24,29+212,80)х 277,00 = 849 147,93 руб.РФ.
Загальна митна вартість товару загальною вагою 4832,450 т складатиме 14 782 263,70 руб.РФ.
Таким чином, розрахована відповідно до положень ч.5 ст.59 МК України середня митна вартість імпортованого товару складатиме 3,0590 руб.РФ/кг.
Коригування митної вартості проведено за рішенням від 20.07.2015 №110010000/2015/600424/1 за резервним методом.
Відповідно до ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 МКУ.
Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 21.07.2015 № 110010000/2015/021595.
Під час дії гарантійних зобов'язань листом від 25.09.2015 №062Д/2752, для підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано до митниці лист контрактоутримувача від 07.07.2015 № 286. Інші документи за сформованим переліком до митниці не надходили.
Листом від 07.07.2015 № 286 контрагент позивача повідомляє останнього про неможливість надання договору з третіми особами, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки ця інформація є конфіденційною.
Цей лист не містить жодних відомостей (числових значень) на підтвердження заявленої митної вартості товару, що унеможливлює його використання.
Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Пунктом п.6.1 зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначені специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 26.06.2015 №6, згідно із яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.
Враховуючи зазначене, станом на дату подачі листа від 25.09.2015 №062Д/2752 оплата за товар повинна бути здійснена.
Однак на підтвердження митної вартості листом підприємства від 25.09.2015 №062Д/2751 до митниці банківські документи не надано.
Натомість банківський документ SWIFT від 04.08.2015 позивачем надано до суду разом з позовною заявою.
З цього приводу необхідно зазначити, що відповідно до банківського документу SWIFT від 04.08.2015 за контрактом від 29.04.2015 №15-0835-12 здійснено оплату в розмірі 51 790 290,32 RUB.
Призначенням платежу за вказаним банківським платіжним документом зазначено «оплата за залізорудний концентрат по контракту від 29.04.2015 №15-0835-12». Відповідно до п. 3.2 контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб.РФ.
Разом з тим, у графі 22 МД від 20.07.2015 № 110010000/2015/021583 (відмовлена) та у графі 22 МД від 21.07.2015 №110010000/2015/021595 (оформлена) вказана загальна сума за рахунком 10 611 865,65 руб. РФ.
У зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Оскільки цей документи не надавався під час митного оформлення та під час дії гарантійних зобов'язань до митниці він не є належним та допустимим доказом у справі.
Крім того, суд враховує, що згідно інформації Дайджесту цін товарів на світових ринках видавництва ДП „Укрпромзовнішекспертиза" (№ 39 за 2015 рік) рівень цін залізорудного концентрату (Росія експорт в Європу, DAP - кордон України) у період 15.07.2015-31.07.2015 складає 50-60 $/т, без ПДВ, що значно вище, ніж заявлена позивачем митна вартість такого товару, поставленого за посередницьким контрактом на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 24 лютого 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24 лютого 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник