Справа № 607/15297/15-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 р. Справа № 876/3/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тернопільської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 12237,21 грн. Відповідно до зазначеної постанови позивачем було подано до митного оформлення відповідачу документи про придбання автомобіля із заниженою вартістю, що призвело до зменшення митних платежів на 4079,07 грн. При тому вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає закриттю на підставі п.1 та п.7 ст.247 КУпАП України у зв'язку з тим, що позивач придбав автомобіль за вартістю, зазначеною у митній декларації, що підтверджено договором, укладений між ПП «Вестерн-М» та Польською компанією, фактура б/н від 03.07.2013 року, специфікація до контракту, які підтверджують заявлену вартість автомобіля. Отже, митний орган помилково зазначив в протоколі та постанові, що позивачем було подано митному органу як підстави для переміщення товарів документи, що містять неправдиві відомості про автомобіль. Крім цього позивач зазначає, що митним органом пропущено шестимісячний термін давності і дане провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Також, протокол про порушення митних правил було складено без участі позивача, що є неприпустимим, оскільки вирішувались питання про права та обов'язки за його відсутності. Постанова у справі про порушення митних правил винесена відповідачем 02.07.2015 року без участі позивача та отримана ним лише 01.09.2015 року, що підтверджується відміткою на постанові, отже це свідчить про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду із позовною заявою, а тому такий строк підлягає поновленню. На підставі чого позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду із позовом, визнавши незаконною та скасувати оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2015 року в задоволенні позову відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану та прийняти нову про задоволення позовних вимог з підстав того, що така є незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного з'ясування усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального права, викладені у ній висновки не відповідають обставинам справи.

При тому доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в його діях немає складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки він був лише перевізником автомобіля, а тому в нього не було мети на неправомірне зменшення належних до сплати митних платежів. Крім того вважає, що суд не з'ясував, що складання протоколу митницею відбулося з порушеннями його права на захист через його відсутність. Також посилається на те, що строк притягнення його до відповідальності за ст. 485 МК України не минув.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02.07.2015 року, визначено, що 28.04.2013 року перевізником ПП «Вестерн-М» (юридична адреса: м. Тернопіль, вул.Чалдаєва,1/12) громадянином України ОСОБА_2 згідно митної декларації ЕЕ №403000000/2013/902082 від 26.04.2013 року через пункт пропуску, розташований на митному кордоні України, «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт товар - вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_1 загальною вартістю 1500 Євро. Як підставу для переміщення товару позивача в пункті пропуску «Шегині-Медика» подав фактуру б/н від 26.04.2013 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №04296705/06354193. З метою завершення митного оформлення, 07.05.2013 року ПП «Вестерн-М» (юридична адреса: Тернопіль, вул. Чалдаєва,1/12) на підставі зовнішньоекономічного договору №01/03 від 10.11.2010 року укладеного між ПП «Вестерн-М» м. Тернопіль, вул. Чалдаєва,1/12, Україна та компанією ZHU «Diesel» Andrzej Teplicki ul. Sikorskiego 41, Dynow, Польща, фактури б/н від 26.04.2013 року, специфікації від 26.04.2013 року до контракту №01/03 від 10.11.2010 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №04296705/06354193 через особу уповноважену на декларування, митного брокера TOB «Ласт Лайн» Бережанського О.М. згідно МД №2013/300863 відповідачу заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт, товар - вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_1, загальною фактурною вартістю 1500 Євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 15672,68 грн. Згідно митної декларації №403000006/2013/300863 від 07.05.2013 року в графі 45 заявлено митну вартість товару 17553,40 грн., а у графі 47 та гр. В нарахування та сплата митних платежів, становить по ввізному миту 1755,34 грн., податку на додану вартість (ПДВ) 3861,75 грн.

Під час проведеної відповідачем перевірки, 06.01.2015 року органом доходів і зборів отримано лист-відповідь митних органів Королівства Данія від 21.12.2014 року за №14-14-0224963, згідно якого отримано митну декларацію Королівства Данія №13DK00560427DE9735 і фактуру №6728 від 25.04.2013 року та встановлено, що вартість автомобіля Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_1 становить 2900 Євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці еквівалентно 30300,51 грн.

З урахуванням наведеного нараховані митні платежі повинні становити по ввізному миту 3030,05 грн. та по податку на додану вартість (ПДВ) 6666,11 грн. Загальна сума неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів становить 4079,07 грн., у т.ч. по ввізному миту 1274,71 грн., по податку на додану вартість 2804,36 грн.

Митний орган прийшов до висновку, що громадянин України ОСОБА_2 вчинив протиправні дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 4079,07 грн, шляхом надання органу доходів і зборів документу, а саме фактуру б/н від 26.04.2013 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема неправдиві відомості відносно фактурної вартості товару, що послугувало для винесення постанови у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02.07.2015 року, згідно якої позивач визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 12237,21 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанцій інстанції прийшов до переконання, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є правомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, у разі незаконного ввезення товарів на митну територію України, незаконного вивезення товарів за межі митної території України - особа, яка незаконно ввезла (вивезла) товари, а також особи, які брали участь у незаконному ввезенні (вивезенні) товарів, якщо вони знали або повинні були знати про незаконність такого ввезення (вивезення), та особи, які придбали у власність або у володіння незаконно ввезені товари, якщо в момент придбання вони знали або повинні були знати про незаконність ввезення, що належним чином доведено в порядку, встановленому законодавством України.

Оскільки позивач незаконно ввіз вказаний автомобіль, знаючи про це, він відповідно до вимог вище вказаної статті є особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів. Таким чином, будучи платником податку, позивач зацікавлений у зменшенні розміру належних до сплати митних платежів, тобто вищевказані документи ним були подані з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Як встановлено судом, в ході проведеної Тернопільською митницею перевірки, 06.01.2015 року органом доходів і зборів отримано лист-відповідь митної служби Королівства Данії від 21.12.2014 р. за №14-14-02249963 та додані до неї відповідь регіональної митної служби від 07.04.2014 року №14-0388013, митну декларацію №13DK00560427DE9735 та рахунок-фактуру 6728 від 25.04.2013 року, з яких слідує, що в дійсності вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_1 придбаний у датської компанії «TJ AUTOMOBILER AрS», Dornen 14, 6715 Esbjerg, Королівства Данія за 2900 Євро, що за офіційним курсом НБУ на день подання митної декларації становить 30300,51 грн.

Таким чином, справжня вартість автомобіля є більшою приблизно у два рази, що свідчить про те, що переміщення автомобіля позивача на територію України призвело до неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Враховуючи дані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив, що Тернопільська митниця дійшла до правильного висновку, що позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів на загальну суму4079,07 грн. шляхом надання органу доходів і зборів документів, а саме фактури № б/н від 26.04.2013 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість автомобіля.

Крім того, незаконність переміщення позивачем вказаного автомобіля через митний кордон України, встановлено постановою Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 02.10.2015 року у справі №607/15242/15, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та закрито провадженні в даній справі в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Вказана постанова не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили.

За мотивувальною частиною прийнятого рішення встановлено, що позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме фактури б/н від 26.04.2013 року та специфікації від 26.04.2013 року до контракту №01/03 від 10.11.2010 року, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Встановлені судовим рішенням обставини, в силу ч.1 ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині того, що визначальним для застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, є його не триваючий характер з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно зясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення. За змістом ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів тощо) або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Згідно з пп. "б" п. 1 Порядку направлення запитів до Державної митної служби України, до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.2005 року №639, передбачено, що цей Порядок застосовується при потребі здійснення запитів до митних служб іноземних держав у випадку, зокрема, наявності в митного органу України обґрунтованої підозри в можливості вчинення порушення митних правил, яку можна підтвердити або спростовувати лише шляхом отримання інформації від митної служби іноземної держави.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Таким чином, митниця маючи достатні підстави для підозри щодо автентичності поданих позивачем органу доходів і зборів під час ввезення автомобіля документів реалізувала свою форму контролю, що передбачена п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України, надіславши відповідний проект запиту до Міндоходів України, який у свою чергу запит на адресу митної служби Королівства Данії.

Відповідь на запит митних органів ОСОБА_4 надійшла до органу доходів і зборів 06.01.2015 року, а тому адміністративне стягнення за порушення митних правил на позивача накладено у строк, визначений ч. 1 ст. 467 МК України.

Слід зауважити, що позивач міг ініціювати внесення змін у митну декларацію та подати з такою метою документи, що містять правдиві відомості про відправника, одержувача та ціну товару, зокрема, митну декларацію від № 13DK00560427DE9735 та справжній рахунок-фактуру датської компанії "TJ Automobiler ApS" № 6728 від 25.04.2013, однак цього не зробив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 569 МК України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Порядок внесення змін у митну декларацію на виконання ч. 7 ст. 269 МК України визначений розділом "Порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання" Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2012 року №450.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним твердження апелянта щодо порушення його права на захист при складанні протоколу про порушення митних правил № 0058/40300/15, який 22.05.2015 року було складено у його відсутності, оскільки митницею вживались заходи з повідомлення ОСОБА_2 щодо його виклику, зокрема було завчасно повідомлено позивача про необхідність прибуття на митницю. У зв'язку із неотриманням ним виклику митниці № 19-70-26/107 про необхідність прибуття на 20.03.2015, 23.03.2015 працівником ВАР та ПМП здійснювався виїзд по місцю його реєстрації - вул. І. Підкови, 1/41, м. Тернопіль. З'ясовувалось, що за вказаною адресою проживає його теща, яка повідомила, що ОСОБА_2 фактично проживає в м. Києві. Їй було вручено копію виклику та отримано від неї номер мобільного телефону позивача. 24.03.2015 р. працівником ВАР та ПМП здійснено телефонний дзвінок на вказаний номер, в результаті чого з'ясувалося, що цей номер телефону дійсно належить ОСОБА_2 В телефонній розмові він повідомив, що 25 або 26.03.2015 прибуде у митницю, проте так і не прибув. Також митницею повторно надіслано виклик № 19-70-26/159 про необхідність прибуття на 22.04.201, який позивач не отримав. 06.05.2015 в черговий раз працівником ВАР та ПМП здійснено виїзд по місцю реєстрації позивача. Його теща зазначила письмово про те, що повідомила позивачу про необхідність явки у Тернопільську митницю. Дана інформація підтверджується службовою запискою посадової особи митниці від 24.03.2015 № 112/19-70-26. Проте станом 22.05.2015 позивач на митницю не з'явився.

ОСОБА_2 неодноразово митним органом було повідомлено про перенесення розгляду справи як шляхом надіслання рекомендованих поштових відправлень так і sms -повідомлень, проте ОСОБА_2 зайняв пасивну лінію поведінки і в такий спосіб уникав розгляду справи по суті. З врахуванням того 02.07.2015 вказану справу розглянуто у його відсутності.

Згідно чч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні адміністративного позову, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятої постанови у справі про порушення митних правил № 0058/40300/15 від 02.07.2015 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12237,21 грн.

В зв'язку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2015 року у справі № 607/15297/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 20.04.2016р.