Справа № 813/139/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року №813/139/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Кедик М.В.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Чопорової Н.П.,

представника відповідача Галевич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Сад-ЛВ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства фірми «Галбуд» про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Сад-ЛВ» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства фірми «Галбуд» про визнання незаконним та скасування припису №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

03.02.2016 року представник позивача усунула недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху ухвалою судді від 25.01.2016 року, у тому числі уточнила склад осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалами судді від 08.02.2016 у даній адміністративній справі було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 02.03.2016 року за клопотанням представника відповідача від 19.02.2016 року було здійснено заміну відповідача на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Відповідно до вимог ст.15-1 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого визначення складу колегії суддів адміністративну справу №813/139/16 було передано на розгляд колегії суддів Львівського окружного адміністративного суду у складі головуючого-судді Сасевича О.М, суддів Брильовського Р.М. та Кедик М.В.

Представником позивача у судовому засіданні 18.04.2016 року, згідно клопотання, було уточнено вимоги, в зв'язку з чим він просив визнати оскаржуваний припис №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року протиправним і скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 22.12.2015 року, за результатами планової перевірки будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові, було винесено припис №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року. Таким приписом відповідач зобов'язав Приватне підприємство «Сад-ЛВ» в особі його керівника як замовника будівництва, котре провадиться силами підрядної організації Публічного акціонерного товариства фірми «Галбуд», усунути порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів та правил і затверджених проектних рішень.

Проте, таке рішення відповідача позивач вважає необґрунтованим, позаяк контролюючим органом не було взято до уваги ту обставину, що Приватне підприємство «Сад-ЛВ» за договором від 07.09.2012 року передало функції замовника Публічному акціонерному товариству фірмі «Галбуд». Відтак, на переконання позивача, до нього не може скеровуватися припис як до замовника будівництва.

Окрім того, позивач вказує на фактичну відсутність порушень, нібито допущених при будівництві будинку, та усунути які вимагає відповідач за спірним приписом, оскільки будівництво цього об'єкта провадилося з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Зокрема, в ході будівництва головним архітектором було внесено ряд змін до проекту будівництва, з урахуванням яких і здійснювалося будівництво. При цьому, такі зміни не порушують жодних галузевих приписів і будівельних норм та вповні відповідають приписам чинного законодавства України. Позивач також звертає увагу на те, що такі зміни були обумовлені об'єктивними обставинами, які виявилися при будівництві, технологічною доцільністю їх внесення відповідних змін тощо. Приватне підприємство «Сад-ЛВ» акцентує увагу, що такі зміни в жодному разі не вплинули на технічні параметри будинку, відповідають первинному завданню на проектування, містобудівним умовам і обмеженням, технічним умовам, не впливають на міцність, надійність та довговічність будинку й не вимагають додаткових погоджень, затверджень чи повторної експертизи.

Таким чином, позивач вважає, що наведені відповідачем порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів та правил і затверджених проектних рішень насправді не відповідають дійсним обставинам, спорудження будинку на вул.Зеленій, 269 у м.Львові велося відповідно до норм чинного законодавства, що виключає зобов'язання Приватного підприємства «Сад-ЛВ» усунути неіснуючі порушення, більш того, враховуючи факт передачі ним функцій замовника третій особі.

У зв'язку з чим, на переконання позивача, спірний припис слід визнати протиправним й скасувати, а позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення. У таких запереченнях відповідач указує, що внаслідок проведеної представниками Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області планової перевірки будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові було виявлено ряд порушень вимог законодавства, будівельних норм, стандартів та правил і затверджених проектних рішень. У зв'язку з чим, на реалізацію повноважень органів будівельного контролю, ним було видано припис щодо усунення порушень замовнику такого будівництва - Приватному підприємству «Сад-ЛВ».

Відповідач відзначає, що оспорюваний припис було надано належній особі - Приватному підприємству «Сад-ЛВ», позаяк саме воно є замовником відповідно відомостей, поданих у органи державного архітектурно-будівельного контролю. Незважаючи ж на укладення таким підприємством договору про передачу функцій замовника Публічному акціонерному товариству фірмі «Галбуд» передача права на будівництво об'єкта іншому замовнику не була оформлена належним чином.

Також відповідач підкреслює, що при будівництві будинку на вул.Зеленій, 269 було допущено відхилення від затвердженого проекту, який пройшов експертизу. А саме, зміни, які в ході будівництва нібито вносилися до нього, були вчинені у неналежний спосіб, без дотримання визначеної чинним законодавством процедури, а тому їх не слід брати до уваги при здійсненні будівництва. Більш того, такі зміни не пройшли обов'язкової експертизи, що вказує на їх протиправність.

У зв'язку з чим, відповідач не вбачає яких-небудь порушень при винесенні оспорюваного припису, вважає, що він є законним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Третьою особою було подано письмові пояснення по суті спору.

Щодо заявлених вимог і суті спору Публічне акціонерне товариство фірма «Галбуд» повністю підтримало позицію позивача, з тих же міркувань і аргументів. Таким чином, третя особа вважає оскаржуваний припис протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поясненнях та просила позов задовольнити повністю.

У судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, поясненнях та просила суд у позові відмовити повністю, в зв'язку з його безпідставністю.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання, призначене на 18.04.2016 року, не забезпечила. Однак, у судовому засіданні, що відбулось 14.03.2016 року представником третьої особи були надані усні пояснення з приводу заявлених позовних вимог та висловлено правову позицію.

Заслухавши пояснення представників сторін та інших учасників процесу, показання свідка, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові, про що складено акт №1с/99-пл від 22.12.2015 року.

За результатами такої перевірки контролюючим органом було встановлено ряд порушень вимог законодавства, будівельних норм, стандартів та правил і затверджених проектних рішень, які викладені ним в акті №1с/99-пл від 22.12.2015, а саме, в цьому акті вказано, що Публічним акціонерним товариством фірмою «Галбуд» допущено наступні порушення:

- не влаштовано дверні прорізи в осях «Д»-« 2» та на осі «Д» секції «В» підвальних приміщень згідно робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуш 2), а також збільшена висота цих приміщень (згідно робочого проекту - 2,5 м, фактично - 3,0 м);

- не влаштовано пандус до вбудовано-прибудованих об'єктів громадського призначення (офісних приміщень) секції «В», влаштовано пандус до головного входу секції «А» з відхиленням від робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуш 4);

- влаштовано приміщення горища з відхиленням від робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуші 15, 16, 18, 19, 20 секції «А», 15, 17, 18 секції «Б», 15, 16, 18, 19, 20 секції «В») за рахунок збільшення висоти приміщень (згідно робочого проекту - 2,5 м, фактично - від 2,6 м до 2,8 м) та влаштування віконних прорізів (згідно робочого проекту - 0,9 м х 0,9 м, фактично - 1,6 м х 0,9 м), чим порушено ст.ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також, на підставі акта №1с/99-пл від 22.12.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №1с/99-пл від 22.12.2015 року.

Як слідує зі змісту цього протоколу, його також складено стосовно Публічного акціонерного товариства фірми «Галбуд», й у ньому зафіксовано порушення зі сторони такої особи вимог будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень, а саме:

- не влаштовано дверні прорізи в осях «Д»-« 2» та на осі «Д» секції «В» підвальних приміщень згідно робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуш 2), а також збільшена висота цих приміщень (згідно робочого проекту - 2,5 м, фактично - 3,0 м);

- не влаштовано пандус до вбудовано-прибудованих об'єктів громадського призначення (офісних приміщень) секції «В», влаштовано пандус до головного входу секції «А» з відхиленням від робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуш 4);

- влаштовано приміщення горища з відхиленням від робочого проекту №2269-1201-АБ (аркуші 15, 16, 18, 19, 20 секції «А», 15, 17, 18 секції «Б», 15, 16, 18, 19, 20 секції «В») за рахунок збільшення висоти приміщень (згідно робочого проекту - 2,5 м, фактично - від 2,6 м до 2,8 м) та влаштування віконних прорізів (згідно робочого проекту - 0,9 м х 0,9 м, фактично - 1,6 м х 0,9 м), чим порушено ст.ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Окрім того, з метою усунення виявлених порушень (які описані вище), Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було видано директору Приватного підприємства «Сад-ЛВ» Луціву Олексію Павловичу припис №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року.

У зв'язку з чим, суд у першу чергу надає критичної оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем порядку складення припису, що полягало в складенні його стосовно неналежного суб'єкта, тобто стосовно особи, яка не може вважатися замовником.

Суд відзначає, що дійсно в матеріалах справи наявний договір про передачу функцій замовника та виключних прав на залучення інвестицій від 07.09.2012 року, за яким Приватне підприємство «Сад-ЛВ» передало Публічному акціонерному товариству фірмі «Галбуд» права та обов'язки замовника 89 квартирного дев'ятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові.

Проте, п.14 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року, визначено, що в разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського нагляду під час виконання підготовчих робіт, або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського та технічного нагляду під час виконання будівельних робіт, замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю шляхом подання з дотриманням вимог п.13 цього Порядку повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт за формою, наведеною у додатках 1 і 2 до цього порядку.

У даному ж випадку, Приватним підприємством «Сад-ЛВ» такого повідомлення здійснено не було, відтак, посилання на те, що воно не може вважатися замовником відповідного будівництва є некоректним.

У той же час, розглянувши й дослідивши надані матеріали перевірки щодо спорудження будинку на вул.Зеленій, 269 у м.Львові, суд відзначає порушення контролюючим органом порядку складення оскаржуваного припису, який було оформлено без дотримання усіх регламентуючих вимог чинного законодавства України.

Так, п.16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Як установлено п.17 цього ж Порядку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Проте, у даному випадку, в акті перевірки №1с/99-пл від 22.12.2015 року та протоколі №1с/99-пл від 22.12.2015 року зафіксовано порушення норм містобудівного законодавства зі сторони Публічного акціонерного товариства фірми «Галбуд», й у них не наведено опису порушень з посиланням на нормативно-правові акти, які допустило Приватне підприємство «Сад-ЛВ».

Таким чином, припис №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року, який складено стосовно Приватного підприємства «Сад-ЛВ», не відображає конкретних порушень зі сторони саме цієї особи, які були би зафіксовані в акті перевірки та у відповідному протоколі.

На переконання суду, це не відповідає наведеній вище нормі п.17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, оскільки в даному випадку відсутній акт і протокол, у яких були би відображені порушення саме зі сторони Приватного підприємства «Сад-ЛВ» (їх опис, зміст, порушена норма закону тощо), хоча такі документи повинні складатися при винесенні припису.

Окрім того, дослідивши зміст порушень, які за твердженнями відповідача допустив позивач, суд приходить до висновку, що дійсні обставини справи їх не підтверджують.

Так, сторонами не заперечується, що при будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові було здійснено відхилення від первинного проекту, зокрема, в частині, яка описана в акті №1с/99-пл від 22.12.2015 року, протоколі №1с/99-пл від 22.12.2015 року, приписі №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що такі відхилення від первинного проекту відповідають змінам до нього, внесених головним архітектором проекту Гуменюком Євгеном Леонідовичем, шляхом власноручного коригування відповідних частин проекту будівництва будинку.

А саме, на листах АБ-18 секції «А», АБ-17 секції «Б», АБ-18 секції «В» було внесено зміни щодо коригування висоти підвальних приміщень, у зв'язку зі зміною зворотної засипки ґрунтом по фундаментній плиті.

Також, на листі АБ-2 секції «В» було внесено зміни щодо замуровування дверних прорізів по осях «Д»-« 2», «Д», які також були погоджені листом головного архітектора проекту №01/06 від 12.06.2014 року.

Окрім цього, на листі АБ-8 секції «В» головним архітектором проекту було внесено зміни щодо заміни пандусів на установку механічного підйомника, для забезпечення можливості безперешкодного доступу маломобільних груп населення до окремих частин будинку. При цьому, ці зміни, відповідно до вказівок головного архітектора проекту, були узгоджені Львівським обласним відділенням Українського фонду «Реабілітація інвалідів», про що свідчить довідка №50-15 від 30.12.2015 року.

На листах АБ-12 секції «А», АБ-13 секції «Б», АБ-12 секції «В», додатку креслення АБ-13 секції «А», АБ-14 секції «Б», АБ-13 секції «В» були внесені зміни щодо ухилу плити перекриття технічного поверху без здійснення додаткової підсипки, внаслідок чого відбулися й зміни висоти такого технічного поверху.

А також, на листах АБ-22 секції «А», АБ-23 секції «Б», АБ-22 секції «В» було внесено зміни щодо розмірів віконних прорізів горищного поверху.

Як пояснив у судовому засіданні свідок - головний архітектор проекту Гуменюк Євген Леонідович - усі такі зміни не суперечать чинним будівельним нормам і не впливають ані на експлуатаційні, ані на техніко-економічні характеристики будинку та відповідають первинно наданому завданню на проектування, містобудівним умовам і обмеженням, технічним умовам. Відповідно до показань головного архітектора проекту, внесення зазначених змін було обумовлено технічною та практичною доцільністю, з метою задоволення як інтересів забудовника, так і власників приміщень у будинку. Більш того, внесені зміни призвели лише до покращення технічних і експлуатаційних характеристик будинку та не вплинули на його інші параметри й не суперечать будівельним нормам.

У зв'язку з чим, суд відзначає, що ч.7 ст.7 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що внесення змін до затвердженого проекту проводиться виключно за згодою автора проекту, а в разі відхилення від технічних умов - за погодженням з підприємствами, установами та організаціями, які надали такі технічні умови, та замовником.

Як вбачається з матеріалів справи, зміни до проекту будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові були вчинені головним архітектором проекту - Гуменюком Євгеном Леонідовичем.

При цьому, виходячи з встановлених обставин справи, слід також прийти до висновку, що такі зміни були бажаними та фактично були схвалені замовником будівництва (Приватним підприємством «Сад-ЛВ») та підрядною організацією (Публічне акціонерне товариство фірма «Галбуд»), якій замовник доручив виконання окремих функцій від імені замовника за згаданим вище договором від 07.09.2012 року.

Більш того, в ході розгляду даної справи не було встановлено невідповідності таких змін до проекту будівництва чинним будівельним нормам і стандартам, завданню на проектування, містобудівним умовам і обмеженням, технічним умовам, а також і відповідачем не доводилися такі обставини.

У цьому контексті суд бере також до уваги доводи відповідача про те, що окреслені вище зміни до проекту були внесені без дотримання встановленого порядку, проте оцінює їх критично.

Так, відповідач посилається на те, що внесення змін до затвердженого (схваленого) проекту будівництва відбулося без оформлення завдання на коригування, як це передбачено нормами Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011 року.

Проте, суд відзначає, що виходячи зі змісту п.1 зазначеного Порядку розроблення проектної документації, завдання на коригування ототожнюється зі завданням на проектування, яке відповідно до п.4.2 визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

У той же час, як вбачається з долученого до матеріалів справи первинного завдання на проектування, зміни, які були внесені до проекту будівництва та описані вище, не суперечать визначеним у такому завданні параметрам будівництва об'єкта. У зв'язку з чим, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності потреби в такому окремому документі, за умови незмінності раніше наданого завдання на проектування. Більш того, чинним законодавством України не визначено наслідків відсутності, втрати чи не складення такого окремого документа, відтак, необґрунтованим є твердження про нечинність відповідних змін до проекту, внесених головним архітектором проекту та схвалених замовником і генпідрядником.

Окрім того, відповідач посилається й на те, що при внесенні змін до проекту будівництва не було дотримано вимог п.8 ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Система проектної документації для будівництва. Основні вимоги до проектної і робочої документації».

При цьому, суд відзначає, що п.8 ДСТУ Б А.2.4-4:2009, на який посилається відповідач регламентує правила внесення змін у робочу документацію, видану замовнику. Виходячи ж із норм п.11.2 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011 року, робоча документація як стадія проектування розробляється при проектуванні об'єктів у дві стадії.

У даному ж випадку, проектування будинку на вул.Зеленій, 269 у м.Львові здійснювалося в одну стадію (як це передбачено завданням на проектування та підтверджується поясненнями позивача й показаннями свідка), тобто без розроблення робочої документації, правила внесення змін до якої, власне, й регулюються п.8 ДСТУ Б А.2.4-4:2009, а отже, посилання відповідача на норми цього пункту є некоректним.

Також, на переконання суду, критично слід оцінити й доводи відповідача про необхідність обов'язкового здійснення експертизи проекту після внесення до нього зазначених вище змін.

Так, у відповідності до ч.3 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не підлягають обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів I-III категорій складності. Відповідно до п.2 ч.4 цієї ж статті, обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд.

У даному випадку, хоча будинок на вул.Зеленій, 269 у м.Львові віднесено до III категорії складності, проте у зв'язку з сейсмічністю території, де він споруджується, відповідно до п.2 ч.4 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проект будівництва підлягає обов'язковій експертизі в частині міцності, надійності та довговічності будинку, що не заперечується й сторонами.

Так, як вбачається з експертного звіту №14-0091-13 від 12.02.2013 року, складеного філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, робочий проект будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові пройшов відповідну експертизу з позитивним висновком.

Відповідно ж до п.16 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 року, повторна експертиза проекту будівництва проводиться після його коригування, якщо це призвело до зміни проектних рішень, а також у разі, коли це пов'язано із зміною державних будівельних норм та вихідних даних щодо проектування.

У цьому конкретному випадку, відповідачем не доведено, що всі описані вище зміни до проектної документації є власне змінами проектних рішень, а також не доведено, що такі зміни впливають на міцність, надійність та довговічність будинку (оскільки лише це і може бути предметом експертизи в даному випадку).

Більш того, в матеріалах справи наявний лист експертної організації, що здійснювала експертизу робочого проекту будівництва будинку на вул.Зеленій, 269 у м.Львові (філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області) №100 від 24.03.2016 року, відповідно до якого зміни, що були внесені головним архітектором проекту, не суперечать раніше виданим вихідним даним на проектування (містобудівним умовам і обмеженням, завданню на проектування, технічним умовам), чинним будівельним нормам, не впливають на міцність, експлуатаційну надійність об'єкта будівництва, не погіршують техніко-економічні показники затвердженої проектної документації, а навпаки, покращують його експлуатаційні характеристики.

У зв'язку з чим, експертна організація вказує на не обов'язковість проведення повторної експертизи проектної документації з унесеними змінами й можливість продовження виконання робіт на об'єкті, що в сукупності підтверджує відсутність необхідності здійснення повторної експертизи робочого проекту в даному випадку.

Таким чином, враховуючи всі встановлені дійсні обставини справи в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що внесення змін до робочого проекту будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові було здійснено без порушення норм чинного законодавства України.

Окремо суд також відзначає, що при будівництві будинку на вул.Зеленій, 269 у м.Львові в секції «А», шляхом замощення бруківки під ухилом, у зв'язку з виявленими на місцевості умовами (перепадом висот між тротуаром та входом), що дублює сходи та дає можливість безперешкодного доступу маломобільним групам населення до приміщень будинку. Зазначене відповідає вимогам ДБНВ.2.2-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», а також виконання його вимог підтверджується довідкою Львівського обласного відділення Українського фонду «Реабілітація інвалідів» №50-15 від 30.12.2015 року та листом філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області №100 від 24.03.2016 року.

Відтак, на переконання суду, матеріали справи не містять належного й достовірного підтвердження того, що будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення на вул.Зеленій, 269 у м.Львові провадилося з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що стверджує відповідач.

Суд відзначає, що у відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, слід наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

У даному спорі відповідач, на виконання норми ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, не навів вагомі, чіткі та узгоджені доказами аргументи, що підтверджували би правомірність його рішень, факту існування порушень, які він вимагає від позивача усунути за спірним приписом, та обставин, які це засвідчують. У той же час, позивачем було достатньо обґрунтовано доведено зворотне, чим виконано свій обов'язок в силу принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, встановленого ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуваний припис, не дотримався принципу верховенства права, вимог чинного законодавства України та, зокрема, передбачених ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів.

Відтак, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оспорюваний припис №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року є протиправним і підлягає скасуванню, відповідно, заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 24, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №1с/99-1-пл від 22.12.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Присудити на користь Приватного підприємства «Сад-ЛВ» () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сасевич О.М.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови виготовлений 22 квітня 2016 року.