Справа № 2-а-988/10
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-988/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - Мусієнко Н.М.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора адміністративної практики відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території ОСОБА_3 та авто технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 22.01.2010р. відповідачем складено протокол АЕ 134524 про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП, на підставі якого винесено постанову АР 112614 про накладення на позивача штрафу на користь держави в розмірі 170грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 11.12.2009р. о 01-00год. на 190км а/ш Н-23, ОСОБА_2, керував автомобілем ОСОБА_5, д.н. НОМЕР_1, на якому був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив П.30.2ПДР України. Однак позивач вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню тому що, перед виїздом в рейс позивач перевірив технічний стан свого автомобіля, та обидва номерних знака були добре освітлені. Але при зупиненні його відповідачем, при огляді автомобіля, одна лампочка освітлення заднього номерного знаку не горіла. Позивач пояснив відповідачу, що на дорозі не має можливості усунути несправність та виправить це на найближчій станції автосервісу, однак відповідачем не було враховано пояснень позивача та складено протокол про адміністративне правопорушення АЕ 134524 від 11.12.2009р. та постанову по справі про адміністративне правопорушення АР 112614 від 22.01.2010р. Позивач вважає, що в його діях не має складу правопорушення, оскільки він не мав умислу, щодо експлуатації свого автомобіля без освітлення номерних знаків. Тому просить суд визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 170,00грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заперечень на позов не надала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових, осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 287 КУАПП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Судом встановлено, що 22.01.2010р. відповідачем винесено постанову АР 112614 про накладання на ОСОБА_2 штрафу на користь держави в розмірі 170грн., зі змісту даної постанови вбачається, що 11.12.2009р. о ОІ-ООгод. на 190км а/ш Н-23, ОСОБА_2, керував автомобілем ОСОБА_5, д.н. НОМЕР_1, в якому був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив

п.30.2 ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Оскільки, відповідачка в судове засідання не з'явилась, свої пояснення та заперечення, а також доказів вини позивача у правопорушенні, суду не надала, тому, суд враховує посилання позивача на те, що при виїзді в рейс він перевірив справність свого автомобіля, при цьому він був цілком справний, однак за час поїздки лампочка освітлення заднього номерного знаку перегоріла, та виправити несправність на місці складання протоколу в нього не було можливості, але він не мав умислу, щодо експлуатації свого автомобіля без освітлення номерних знаків. Крім того, позивач не є злісним порушником ПДР, тому, застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170грн. є необґрунтованим, у зв'язку з чим, відповідно до ст.280 КУпАП, суд вважає надані позивачем докази є належними, допустимими та достовірними, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, б, 9, 17, 70, 104 КАС України, ст.ст. 258, 287- 289, 293 КУпАП, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора адміністративної практики відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території ОСОБА_3 та авто технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 Миколаївни АР 112614 від 22.01.2010р. по справі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.5 КУпАП та накладання на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 170грн.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня оголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: