Справа № 804/1936/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 квітня 2016 р. Справа № 804/1936/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончарова І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Козлова Сергія Петровича Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Красвітної Тетяни Петрівни Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Балтунової Лариси Михайлівни Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ

04 квітня 2016 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Козлова Сергія Петровича, Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Красвітної Тетяни Петрівни, Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Балтунової Лариси Михайлівни, Апеляційного суду Дніпропетровської області з вимогами:

- визнати, що Держава України в особі суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Козлова Сергія Петровича, Красвітної Тетяни Петрівни, Балтунової Лариси Михайлівни гнобить конституційні права позивача в розумінні статті 8 та статті 68 Конституції України;

- визнати в сукупності та солідарності дії усіх відповідачів протиправними та такими що суперечать моєму процесуальному праву в частині того що клопотання до обов'язкового призначення, в розумінні статті 145 ЦПК України, ОСОБА_4 судово-психіатричної експертизи суд зобов'язаний був задовольнити;

- визнати в сукупності та солідарності дії усіх відповідачів протиправними та такими що суперечать моєму процесуальному праву в частині того що розглядати одночасно 8 клопотань та приймати за усіма одну ухвалу законом не передбачено.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зідно із ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно до рішення Конституційного суду від 23.05.2001 р. N 6-рп/2001 відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

В постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року №21-989во10 зазначено наступне.

Законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Процесуальні рішення, дії чи бездіяльність осіб, які їх вчиняють, перевіряються за нормами того процесу, в межах якого вони вчиняються.

Згідно зі ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до наведених норм публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просить визнати, що судді гнобили конституційні права позивача при здійсненні правосуддя та визнати протиправними дії суддів щодо винесення судового рішення, .

Дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності. Але ж в даному випадку, спірні правовідносини перебувають за межами такої управлінської діяльності, а перебувають в площинні здійснення правосуддя у процесуальній формі цивільльного судочинства.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій Держави Україна в особі суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Козлова Сергія Петровича, Красвітної Тетяни Петрівни, Балтунової Лариси Михайлівни при розгляді справи №88-ц/774/18/15 щодо перегляду судового рішення від 23.02.15 року за справою №22-ц/774/96/15 у зв'язку з нововиявленими обставинами такими, що порушили права на ефективний судовий захист, впродовж розумного строку, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржені позивачем дії є вчиненими відповідачами при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судами вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

В даному випадку відсутня обов'язкова ознака, яка визначає юрисдикцію адміністративного суду, це наявність публічно-правового спору, відповідач в даному випадку перебуває за межами цих відносин.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача є такими, які не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, судом не може бути прийняте до уваги посилання позивача на пов'язаність цих вимог з іншими, заявленими в позові.

За таких обставин, позовні вимоги, заявлені в даному адміністративному позові, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, 109, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Козлова Сергія Петровича, Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Красвітної Тетяни Петрівни, Держави України в особі судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Балтунової Лариси Михайлівни, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.А. Гончарова