Справа № 803/306/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/306/16

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

15 квітня 2016 р.

Справа № 876/2679/16

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Коваль Р.Й., перевіривши апеляційну скаргу Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі №803/306/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

На зазначену постанову суду Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області подано апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ч.6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору .

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України “Про судовий збір” від 08.07.2011 р. N 3674-VI (далі – Закон N 3674-VI, зі змінами внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22.05.2015 р. N 484-VIII , які набрали чинності 01.09.2015 р.).

Згідно ч.1 ст.4 Закону N 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті визначено ставки судового збору, відповідно до якої, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Даною нормою також визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати; фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання позову майнового характеру, який подано: суб’єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” станом на 1 січня цього року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

За таких обставин, ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 1515,80 грн. (110% від 1378 грн.).

Разом із апеляційною скаргою, апелянт подав клопотання про відстрочення його від сплати судового збору та зазначив, що не може сплатити судовий збір, оскільки у нього відсутні кошти на сплату такого. На підставі наведеного апелянт просив врахувати його майновий стан і відстрочити сплату судового збору за апеляційну скаргу до ухвалення судового рішення у даній справі.

Проте, дане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 р. № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” постановлено взяти до уваги та довести до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України “Про судовий збір”.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у вказаній довідці зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення апелянта від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також збігається із висновками Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 року у справі 21-5496а15.

Крім того, відстрочення сплати судового збору відповідним органам не узгоджується з пунктом 2 частини третьої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України “Про судоустрій і статус суддів” та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (стаття 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, відстрочення сплати судового збору відповідним органам як сторонам в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов’язані сплачувати відповідний збір.

Враховуючи вищенаведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана без додержання вимог ч.6 187 КАС України, таку у відповідності до ст.ст. 108, 187, 189 КАС України слід залишити без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст.108, ч.6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі №803/306/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Зазначені в ухвалі недоліки особі, які подала апеляційну скаргу слід усунути в 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Коваль Р.Й.