Справа № 808/9034/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/9034/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року

Справа № 808/9034/15

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції

до: Фермерського господарства "Квіт"

про: стягнення заборгованості у розмірі 197656,22 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції до Фермерського господарства "Квіт" про стягнення заборгованості у розмірі 197656,22 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/9034/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 29.02.2016. Провадження у справі було зупинено. Судове засідання призначено на 06.04.2016.

Представники сторін, належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання до суду 06.04.2015 не прибули.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Проти позову не заперечив.

У зв’язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідачем в ході проведення перевірки дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних коштів у позивача, було встановлено порушення ч.2 ст. 4, ч. 3 ст. 6, ч. 2 ст. 36 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням”, із змінами та доповненнями, від 18.01.2001 № 2240-ІІІ (далі -Закон № 2240-ІІІ). Так, за результатом цієї перевірки є акт від 19.06.2014, та як наслідок винесено рішення від 04.07.2014 № 164 про повернення неправомірно витрачених страхових коштів 131770,81 грн. При цьому, ФГ “Квіт” не погодившись з даним рішенням, оскаржило його у адміністративному порядку. За результатами оскарження винесено: рішення від 24.07.2014 № 06-14-258, рішення від 27.08.2014 № 357, якими в задоволенні скарги про скасування оскаржуваного рішення – відмовлено.

Як свідчать матеріали справи, не погоджуючись із рішенням відповідача ФГ “Квіт” звернулось до суду. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2014 по справі №808/5718/14 в задоволені позову відмовлено. Відповідач не погодився з рішенням суду від 13.11.2014 та подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015, залишена без задоволення, а постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2014, без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23.11.2015, ФГ “Квіт” відмовлено у відкритті провадження, у зв'язку з тим, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 2240 право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст.1 Закону № 2240 застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Страхувальник відповідно до Закону № 2240 - це:

а) роботодавець - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону;

б) особи, зазначені у частинах другій та третій статті 6 цього Закону.

У частині 1 статті 6 Закону № 2240 визначено коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності:

- особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах;

- члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів.

До зазначеного переліку осіб члени фермерського господарства не входять, на них розповсюджується ч.3 ст 6 Закону № 2240, якою передбачено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 2240 особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з ч. 6 ст. 15 Закону №1105, работодавці як страхувальники у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до ст. 17 Закону №1105 спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Приймаючи до уваги, приписи ч. 1 ст. 72 КАС України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд вважає рішення №164 від 04.07.2014 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на загальну суму 197 656, 22 грн. винесеним відповідно до закону, як це було встановлено рішенням суду по справі №808/5718/14.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, заявлені позивачем вимоги про стягнення з Фермерського господарства "Квіт" заборгованості у розмірі 197656,22 грн. є доведеними, а відтак, підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Нечипуренко