Справа № П/811/276/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року справа №П/811/276/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України у Кіровоградській області (далі - Управління), Управління Державної автомобільної інспекції при Управлінні міністерства внутрішніх справ України у Кіровоградській області (далі - Управління 2) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди у сумі 10000 грн. (а.с.3-4, 35-36, 71).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову (а.с.71).

Стверджував, що при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ Управління не виплатило вихідну допомогу.

Зазначає, що протиправна бездіяльність відповідача призвела до моральних страждань, оскільки позивач розраховував на згадані кошти при формуванні витрат сімейного бюджету.

Представник Управління заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що належним відповідачем є Управління 2, яке виплачувало ОСОБА_1 грошове забезпечення.

Представник Управління 2 до суду не з'явився, однак повідомив, що вихідну допомогу при звільненні нарахував довіритель (а.с.53).

20 квітня 2016 року суд прийняв рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.74).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 06 листопада 2015 року позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі наказу Управління №383 о/с (а.с.5).

ОСОБА_1 перебував у штаті Управління 2 та був атестованим працівником.

Згідно положення про Управління 2 воно є юридичною особою, яка має самостійний баланс та реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України (а.с.26-33).

Управління 2 нарахувало позивачу при звільненні зі служби вихідну допомогу у сумі 24516,89 грн. (а.с.9).

Ці кошти ОСОБА_1 одержав лише 13 квітня 2016 року (а.с.71).

Цей факт підтверджується і представником Управління, до структури якого входить Управління 2 (у статусі окремої юридичної особи) (а.с.72).

Вихідну допомогу виплатило Управління 2, що доводиться змістом платіжного доручення від 11 квітня 2016 року (а.с.66).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, позивач перебував у трудових відносинах з Управлінням 2, яке виплачувало йому грошове забезпечення та нарахувало при звільненні вихідну допомогу.

Водночас, Управління 2 є окремою юридичною особою та має власні реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Більше того, саме Управління 2 після відкриття провадження у справі сплатило позивачу вихідну допомогу при звільненні.

Таким чином, належним відповідачем у справі є Управління 2.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Управління 2 нарахувало вихідну допомогу при звільненні, а тому у нього виник обов'язок сплатити кошти в цей день.

Отже, строк затримки розрахунку при звільненні розпочався 07 листопада 2015 року і завершився 13 квітня 2016 року (159 календарних днів).

Статтею 117 того ж кодексу України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У даному випадку невиплата відбулась з вини Управління 2 (відповідач не надав доказів існування непереборної сили, котра заважала вчасно здійснити розрахунок).

Визначаючи розмір середнього заробітку, суд враховує такі фактори: позивач був атестованим працівником; звільнений у місяці, у котрому не відпрацював усі календарні дні; йому виплачувалось грошове забезпечення.

Наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Пунктом 1.7 Інструкції встановлено, що при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Аналізуючи цю норму права, суд робить висновок, що саме її приписи визначають порядок обчислення середньоденного грошового забезпечення атестованого працівника органів внутрішніх справ.

Так, середньоденне забезпечення ОСОБА_1 складало 130,99 грн. (грошове забезпечення за жовтень розділене на кількість календарних днів у листопаді (3929,34:30)) (а.с.8).

Отже, Управління 2 зобов'язано виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 20827,41 грн. (130,99х159 (календарні дні)).

Ця сума є меншою від суми вихідної допомоги, котра виплачена несвоєчасно.

Що стосується ж питання відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Несвоєчасна виплата коштів при звільненні спричиняє моральні страждання особі, яка розраховувала на їх одержання.

Звісно ж така особа небезпідставно враховувала такі кошти при формуванні витрат сімейного бюджету.

Визначаючи розмір відшкодування моральних страждань, суд враховує суму заборгованості, час затримки її виплати та суму компенсації за порушення строків виплати (середній заробіток).

Підсумовуючи, суд, керуючись принципом розумності та справедливості, встановлює розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн.

Таким чином, позов належить задовільнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції при Управлінні міністерства внутрішніх справ України у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 20827,41 грн.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції при Управлінні міністерства внутрішніх справ України у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 500 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей