Справа № А36/623-07
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2016 рокусправа № А36/623-07

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам КАС України матеріали апеляційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної Фіскальної Служби

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Дніпроважмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великим платниками податків у м. Дніпропетровськ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2007 року позивач Відкрите акціонерне товариство «Дніпроважмаш» (далі по тексту - ВАТ «Дніпроважмаш») звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великим платниками податків у м. Дніпропетровськ (далі по тексту - СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровськ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року адміністративний позов ВАТ «Дніпроважмаш» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровськ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної Фіскальної Служби (далі по тексту - СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС) оскаржив її в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 187 КАС України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягає в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог ч. 6 ст. 187 КАС України, а саме: апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2016 року апеляційна скарга СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року залишена без руху, у зв'язку з не відповідністю вимогам ст. 187 КАС України та апелянту СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС надано строк до 20 квітня 2016 року на їх виправлення, а саме: апелянту скарга СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС пропонувалось в строк до 20 квітня 2016 року надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру на суму 3 грн. 74 коп. на підтвердження сплати судового збору.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що копія ухвали судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана уповноваженою особою апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС - Сєвіріною 04 квітня 2016 року, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах адміністративної справи, однак ухвала судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2016 року в строк до 20 квітня 2016 року апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС не виконана, зазначені недоліки в строк до 20 квітня 2016 року апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС не усунені, клопотання про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, від апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС на адресу суду апеляційної інстанції станом на 21 квітня 2016 року не надійшло.

Разом з тим, 12 квітня 2016 року від апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про усунення, на думку апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС, недоліків апеляційної скарги, однак, в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України, апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС знов ж таки не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру.

Натомість, клопотання апелента СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС, яке надійшло на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року, містить вимогу, відповідно до змісту якої апелянт СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС звертається до суду апеляційної інстанції з проханням про звільнення апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», вказуючи, що апелянт СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС є неприбутковою організацією, має скрутний матеріальний стан через відсутність на рахунках коштів для сплати судового збору, оскільки немає відповідного фінансування з боку держави, тому що до 01.09.2015 року органи Державної фіскальної служби відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року) були звільнені від його сплати, у зв'язка з чим бюджетом на 2016 рік кошти на сплату судового збору органам Державної фіскальної служби передбачені не були.

Розглянувши клопотання апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС, яке надійшло на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року, про звільнення апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також вивчивши наведені у ньому підстави, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані ст. 88 КАС України.

Так, відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про важкий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, тощо).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Дійсно, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 року, органи Державної фіскальної служби були звільнені від сплати судового збору. Разом з тим, Законом України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набув чинності з 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, де відсутні пільги державним органам щодо звільнення від сплати судового збору. Тобто, відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе. Відтак, посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність фінансування для сплати судового збору є безпідставними.

З огляду на викладене, апелянт СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

До того ж, вважаю за можливе наголосити на тому, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Посилання апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС в своєму клопотанні, яке надійшло на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року, на відсутність фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Водночас, апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів наявності обставин щодо обмеженого фінансування або ж несвоєчасного перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Суддя критично оцінює надане апелянтом СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС клопотання, яке надійшло на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року, про звільнення апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з огляду на те, що у спірних правовідносинах апелянт СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС виступає як орган державної влади, тобто як представник держави через якого вона набуває і здійснює свої права та обов'язки. За таких умов, вказані обставини, тобто неналежне фінансування державою апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС, як свого представника у спірних правовідносинах, не можуть вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, наведені в клопотанні, яке надійшло на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року, підстави для звільнення від сплати судового збору не є поважними, у зв'язку з тим, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Аналогічна правова позиція висловлена і в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 23.01.2015 року № 2.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють, як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Клопотання про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, від апелянта СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС на адресу суду апеляційної інстанції станом на 21 квітня 2016 року не надійшло.

Враховуючи наявність вказаних недоліків, відсутність документа про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом майнового характеру на суму 3 грн. 40 коп. на підтвердження сплати судового збору станом на 21 квітня 2016 року, а також відсутність клопотання про продовження строку, встановленого судом апеляційної інстанції для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, дана адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишили без руху.

За таких обставин апеляційна скарга СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року у даній адміністративній справі вважається неподаною та підлягає поверненню апелянту СДПІ з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС.

Керуючись ст. 108 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної Фіскальної Служби на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Дніпроважмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великим платниками податків у м. Дніпропетровськ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - вважати неподаною та повернути апелянту Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної Фіскальної Служби.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Суддя Т.С. Прокопчук