Справа № 2а-17157/10/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2011 року 09:14 № 2а-17157/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., суддів: Добрівської Н.А., Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Безсчасній Я.С., за участю представників: позивача ОСОБА_1 (довіреність від 10.01.2011р. № б/н), відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 29.03.2010р. № 5201/9/10-109), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Союз-Віктан»ЛТД
до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 04 вересня 2009 року № /0, від 12 листопада 2009 року № /1, від 20 січня 2010 року № /2, від 01 квітня 2010 року № /3, -
В С Т А Н О В И В:

ТОВ Фірмою «Союз-Віктан»ЛТД були заявлені позовні вимоги до ДПІ у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 04 вересня 2009 року № /0, від 12 листопада 2009 року № /1, від 20 січня 2010 року № /2, від 01 квітня 2010 року № /3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем не було здійснено жодних перерахувань на користь нерезидента, а відбулось лише примусове стягнення коштів з рахунку позивача для погашення заборгованості нерезидента.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що в ході перевірки був встановлений факт здійснення позивачем виплати на користь нерезидента, з якої не було утримано податок.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судових засіданнях заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 № 025813 Фірма «Союз-Віктан»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) була зареєстрована Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 15 червня 1994 року, що було зроблено запис № 1 001730.

Згідно Довідки АА № 217832 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) до видів діяльності Фірми «Союз-Віктан»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) за КВЕД відноситься, зокрема 51.21.0 Оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, 15.19.0 Виробництво дистильованих алкогольних напоїв, 51.17.0 Посередництво в торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до Довідки про взяття на облік платника податків від 06 листопада 2009 року № 4566 (Форма № 4-ОПП) Фірма «Союз-Віктан»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Печерському районі м. Києва.

ДПІ у Печерському районі м. Києва провела планову виїзну перевірку Фірми «Союз-Віктан»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2009 року, за результатами якої було складено акт № 503/23-08/20749622 від 21 серпня 2009 року.

Перевірка проводилась з 26 червня 2009 року по 07 серпня 2009 року. Термін проведення перевірки продовжувався на 10 робочих днів з 27 липня 2009 року по 07 серпня 2009 року на підставі наказу ДПІ у Печерському районі м. Києва від 27 липня 2008 року № 582, направлення на продовження перевірки від 27 липня 2009 року № 774/23-8.

В ході перевірки було зроблено висновок про порушення ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД п. 13.2 ст. 13, п. 16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що мало виразу у неутриманні та неперерахуванні до бюджету податку на доходи нерезидентів в сумі 23 100 000, 00 грн.

До перевірки надана виписка банку АКІБ «Укрсиббанку»(МФО 351005, код 0987750, № 6, Відділення № 500, територіальне відділення) за 17 березня 2009 року по депозитному (особовому) рахунку № 6600/USD за договором від 14 березня 2008 року, згідно якої валютні кошти в сумі 20 000 000, 00 дол. США перераховані на рахунок № 0004 з призначенням платежу «повернення депозитних коштів згідно договору від 14 березня 2008 року». Вихідний залишок за 17 березня 2009 року за випискою 0, 00.

До перевірки надано лист АКІБ «Укрсиббанку»від 16 березня 2009 року, який повідомляє, що у звязку з невиконанням Viktan Grup»(о. Мен) своїх зобовязань перед АКІБ «Укрсиббанк»по кредитному договору від 14 березня 2008 року № 0 у встановлений термін до 13 березня 2009 року, прострочена кредиторська заборгованість станом на 13 березня 2009 року складає 20 000 000, 00 дол. США. Оскільки Заставодавцем забезпечення виконання зобовязань z Viktan Grup»(о. Мен) перед АКІБ «Укрсиббанк»за вказаним кредитом є Фірма «Союз-Віктан»ЛТД, згідно договору застави майнових від 17 березня 2008 року № 5432 АКІБ «Укрсиббанк»просить виконати вищевказані кредитні зобовязання «Soyuz Viktan Grup»(о. Мен) перед АКІБ «Укрсиббанк»в найкоротшій строк.

В бухгалтерському обліку ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД вищезазначена операція відображена наступним чином:

Дт - 377 «Розрахунки з іншими дебіторами»Viktan Grup» (о. Мен) в сумі 20 000 000, 00 дол. США.

Кт -312 - «Поточні рахунки в іноземній валюті»АКІБ «Укрсиббанк»- 20 000 000, 00 дол. США.

Станом на 31 березня 2009 року за даними бухгалтерського обліку ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД по рах. 377 «Розрахунки з іншими дебіторами»обліковується дебіторська заборгованість Viktan Grup»(о. Мен) в сумі 20 000 000, 00 дол. США (154 000 000, 00 грн.)

На запит перевіряючих, пояснення та документальні підтвердження стосовно проведеної підприємством операції, керівництво ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД не надані.

Фірмою «Союз-Віктан»ЛТД 17 березня 2009 року погашено 20 000 000, 00 доларів США на виконання зобовязань нерезидента Viktan Grup»(о. Мен) по кредитному договору від 14 березня 2008 року № 0.

На підставі вищевикладеного в акті перевірки було зроблено висновок про порушення ТОВ Фірми «Союз-Віктан» ЛТД п. 13.2 ст. 13, п. 16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в результаті чого ним не було утримано та перераховано до бюджету податок на доходи нерезидентів в сумі 23 100 000, 00 грн.

Листом від 11 серпня 2009 року б/н ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулась до ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД з проханням надати пояснення щодо виконання договору застави майнових права від 17 березня 2008 року № 5432 з АКІБ «Укрсиббанк»та Viktan Grup»(о. Мен) та надати копію договору.

Листом від 14 серпня 2009 року № 38151/10/22-211 ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі п. 1, п. 3 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»звернулась до ТОВ Фірми «Союз-Віктан»ЛТД з проханням надати пояснення щодо виконання договору застави майнових права від 17 березня 2008 року № 5432 з АКІБ «Укрсиббанк»та Viktan Grup»(о. Мен) та надати копію договору.

04 вересня 2009 року ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі акта перевірки прийняла податкове повідомлення рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та підпункту 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 цього ж Закону за порушення п. 13.1, п. 13.2 ст. 13, п. 16.3 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначила позивачу суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 69 300 000, 00 грн., у тому числі 23 100 000, 00 грн. основний платіж та 46 200 000, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Вказане податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарги були залишені без задоволення, а ДПІ у Печерському районі м. Києва прийняла податкові повідомлення рішення від 12 листопада 2009 року № /1, від 20 січня 2010 року № /2, від 01 квітня 2010 року № /3 на аналогічні суми.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 334/94-ВР), яка регулювала особливості оподаткування нерезидентів, будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за борговими зобовязаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються (нараховуються) резидентом; в) роялті, фрахту та доходи від послуг типу «інжиніринг»; г) лізингова (орендна) плата, що сплачується (нараховується) резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента-лізингодавця (орендодавця); д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій з торгівлі цінними паперами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього Закону; є) доходи, отримані від здійснення спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за здійснення культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності нерезидентів (або уповноважених ними осіб) на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (включаючи страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи у вигляді виграшів (призів) в лотерею (крім державної), від казино, інших гральних місць (домів), розташованих на території України, доходи від організації та проведення грального бізнесу, лотерей (крім державних); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертв на користь нерезидентів; й) інші доходи від здійснення нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів (робіт, послуг), переданих (виконаних, наданих) резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг з міжнародного звязку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Пунктом 13.2 ст. 13 Закону № 334/94-ВР встановлено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобовязані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

В силу положень п. 16.13 ст. 16 Закону № 334/94-ВР відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податків, зазначених у статті 13 цього Закону, несуть платники податку, які провадять відповідні виплати.

Перерахування податків, зазначених в пункті 7.8 та статті 13, здійснюється до/або разом із здійсненням таких виплат.

Пунктом 16.14 Закону № 334/94-ВР передбачено, що сплата податку іншими, ніж платник податку, особами не дозволяється.

Отже, при здійсненні на користь нерезидента або уповноваженої ним особи виплати у вигляді доходу від провадження ним господарської діяльності з джерелом походження з України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють зазначену виплату, виступають як «податкові агенти», тобто зобовязані утримати та перерахувати податок з таких доходів від його суми та за його рахунок і несуть відповідальність за невиконання своїх обовязків.

При цьому, оподаткуванню підлягають доходи з джерелом походження з України, отримані нерезидентом або уповноваженою ним особою від резидента в результаті провадження господарської діяльності.

Водночас, в ході розгляду справи було встановлено, що 14 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(Банк) та Фірмою «Союз - ОСОБА_3» ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) (Вкладник) було укладено договір строкового банківського вкладу № 6600 (далі Договір банківського вкладу), відповідно до якого Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 6600 на підставі наданих ним документів відповідно до чинного законодавства України (п. 1.1 Розділу 1).

Вкладник розміщує, а Банк приймає на Рахунок грошові кошти в сумі 20 000 000, 00 доларів США 00 центів США (п. 1.2 Розділу 1 Договору банківського вкладу).

Строк розміщення Вкладу з 17 березня 2008 року (Дата внесення) по 31 березня 2009 року Дата повернення)(п. 1.3 Розділу 1 Договору банківського вкладу).

14 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(Банк) та Soyuz-Victan Group LTD (Позичальник) було укладено кредитний договір № 0 (надалі Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобовязується надати Позичальнику, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 20 000 000, 00 доларів США 00 центів США у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 101 000 000, 00 грн. за курсом Національного банку України на день укладання Договору (п. 1.1 Розділу 1).

Надання кредиту здійснюється у наступний термін: починаючи з 14 березня 2008 року за умови виконання Позичальником п. 2.1 Договору (підпункт 1.2.1 п. 1.2 Розділу 1 Кредитного Договору).

Відповідно до підпункту 1.2.2 п. 1.2 Розділу 1 Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 13 березня 2009 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угод Сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до розділу 10 цього Договору на підставі будь-якого з п. п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, п. 5.10, 5.11, 7.4 Договору.

Позичальник зобовязується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції (за умови їх нарахування у випадках, передбачених цим Договором) та здійснити інші грошові платежі згідно умов Договору на рахунок № 269 в АКІБ «УкрСиббанк».

Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому пункті рахунок Банку.

Згідно з п. 2.1 Розділу 2 Кредитного договору у забезпечення виконання зобовязань Позивальника за даним Договором Банком прийнято:

- застава майнових прав на депозит Фірми «Союз-Віктан»ЛТД (ТОВ) в сумі 20 000 000, 00 доларів США, розміщений в АКІБ «УкрСиббанк»на підставі Договору банківського вкладу № 6600 від 14 березня 2008 року.

17 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(Заставодержатель) та Фірмою «Союз - ОСОБА_3» ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) (Заставодавець) було укладено договір застави майнових прав № 5432 (далі Договір застави), відповідно до умов якого Заставодавець передає в заставу майнові права, зазначені в п. 1.4 цього Договору (Предмет застави). За домовленістю Сторін вартість Предмету застави складає 20 000 000 доларів США 00 центів США (п. 1.1 Розділу 1).

Відповідно до п. 1.2 Розділу 1 Договору застави заставою забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобовязань Viktan Grоup»(The Isle of Man), далі Позичальник, за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року (надалі Кредитний договір), укладеним між Заставодержателем та Позичальником, зокрема: зобовязання щодо повернення Позичальником в повному обсязі кредитних коштів, отриманих відповідно до умов Кредитного договору, у сумі 20 000 000 доларів США 00 центів, на зазначений в Кредитному договорі рахунок, але в будь-якому випадку не пізніше 13 березня 2009 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Кредитного договору та/або згідно умов іншої угоди між Заставодержателем та Позичальником.

Вказана сума кредитних коштів дорівнює еквіваленту 101 000 000, 00 гривень за курсом Національного банку України на день укладання Кредитного договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатись в цьому Договорі лише в разі, якщо згідно Кредитного договору кредит надано у іноземній валюті.

Згідно з п. 1.4 Договору застави предметом застави за цим Договором є:

- майнові права Заставодавця за Договором строкового банківського вкладу № 6600 «Вклад з щомісячною виплатою процентів»«від 14 березня 2008 року»(надалі Контракт), укладеним між Заставодавцем та Заставодержателем, які полягають у праві отримати за Контактом від Заставодавця грошові кошти (вклад), внесені Заставодавцем на відкритий у Заставодежателя депозитний рахунок в обсязі 20 000 000 доларів США 00 центів США, та проценти за користування таким вкладом. Вказана сума коштів дорівнює еквіваленту 101 000 000, 00 гривень за курсом НБУ на день укладання цього Договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент такої суми має визначатись в цьому Договорі лише в разі, якщо право вимоги Заставодержателя за Контрактом, виражене у іноземній валюті.

17 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(Банк)(Кредитор 2) та Фірмою «Союз - ОСОБА_3»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) (Кредитор-1) було укладено договір відступлення права вимоги (далі Договір відступлення права вимоги), відповідно до якого Кредитор -1 передає (відступає), а Кредитор -2 приймає на себе право вимоги коштів за Договором строкового банківського вкладу № 6600 «Вклад з щомісячною виплатою процентів» від 14 березня 2008 року (далі Угода), укладеного між Кредитором 1 та Кредитором -2 (п. 1).

Згідно цього Договору Кредитор -2 набуває права вимагати від Кредитора -1 повернення суми вкладу, яка знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку Кредитора -1 та Кредитора 2 згідно умов Угоди, та нарахованих процентів за таким вкладом (п. 2 Договору відступлення права вимоги).

У відповідності до вимог ст. 212 Цивільного кодексу України цей Договір набирає чинності з дати, коли Кредитор 2 набув право звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року, укладеного між Кредитором -2 та Кредитором 1 (п. 3 Договору відступлення права вимоги).

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Податковий орган не посилався не нікчемність зазначених договорів або визнання їх недійсними в судовому порядку.

Soyuz-Victan Group LTD (нерезидент) у встановлені в Кредитному договорі терміни не погасило суму кредиту.

В силу ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) обтяжувач має право обрати такий спосіб позасудового звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 1071 Цивільного кодексу України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно Виписки за особовим рахунок позивача № 6600 в АКІБ «Укрсиббанку»за 17 березня 2009 року вхідний залишок на рахунку складав 20 000 000, 00 доларів США (еквівалент 154 000 000, 00 грн.), з рахунку здійснено перерахування коштів в розмірі 20 000 000, 00 доларів США (еквівалент 154 000 000, 00 грн.) на рахунок АКІБ «Укрсиббанку»№ 004 з призначенням платежу: повернення депозитних коштів згідно договору № 6600 від 14 березня 2008 року. Вихідний залишок на рахунку позивача склав 0,00 доларів США (еквівалент 0, 00 грн.).

Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за № 559/7880 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)(далі Положення) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

В силу п. 5.5 Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обовязкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Таким чином, АКІБ «УкрСиббанк»17 березня 2009 року здійснив звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, списавши кошти в розмірі 20 000 000, 00 доларів США (154 000 000, 00 грн.) з депозитного рахунку Фірми «Союз - ОСОБА_3»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) на свій рахунок.

Крім того, відповідно до листа від 22 лютого 2011 року № 05-8/1877 Директора корпоративного центру з роботи з крупними клієнтами АКІБ «УкрСиббанк»17 березня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк»на підставі положень договору застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року та договору відступлення права вимоги б/н від 17 березня 2008 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк»та Фірмою «Союз - ОСОБА_3»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю), здійснив погашення простроченої заборгованості за кредитом Soyuz-Victan Group LTD в сумі 20 000 000, 00 доларів США 00 центів США, наданого на підставі кредитного договору № 0 від 14 березня 2008 року за рахунок грошових коштів, розміщених Фірмою «Союз - ОСОБА_3»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) на депозитному рахунку в АКІБ «УкрСиббанк»на підставі Договору строкового банківського вкладу № 6600 від 14 березня 2008 року та наданих Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобовязань Soyuz-Victan Group LTD за кредитним договором № 000 від 14 березня 2008 року.

Станом на 22 лютого 2011 року зобовязання Soyuz-Victan Group LTD перед АКІБ «УкрСиббанк»за кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року виконані в повному обсязі.

Вищевикладені обставини в сукупності свідчать, що 17 березня 2009 року позивачем не було здійснено жодних виплат на користь нерезидента Soyuz-Victan Group LTD, а ним було погашено заборгованість нерезидента як заставодавцем, в результаті чого у нерезидента Soyuz-Victan Group LTD виникла кредиторська заборгованість перед позивачем на зазначену суму.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16 липня 1999 року № 996 - ХIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 грудня за № 893/4186 (далі Інструкція), встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобовязань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім банків і бюджетних установ) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (підприємства). Ведення позабалансових рахунків здійснюється за простою системою (без застосування методу подвійного запису).

План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку. У ньому за десятковою системою наведені коди (номери) й найменування синтетичних рахунків (рахунків першого порядку) й субрахунків (рахунків другого порядку). Першою цифрою коду визначено клас рахунків, другою - номер синтетичного рахунку, третьою - номер субрахунку. Контирування документів первинного обліку, ведення регістрів бухгалтерського обліку здійснюється із застосуванням, щонайменше, коду класу й коду синтетичного рахунку.

Інструкцією встановлено, що рахунок 31 «Рахунки в банках»призначено для обліку наявності та руху грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банку, які можуть бути використані для поточних операцій. Рахунок 31 «Рахунки в банках» має субрахунок 312 «Поточні рахунки в іноземній валюті». За дебетом рахунку 31 «Рахунки в банках»відображається надходження грошових коштів, за кредитом - їх використання. Субрахунки 312 «Поточні рахунки в іноземній валюті»та 314 «Інші рахунки в банку в іноземній валюті»призначені для узагальнення інформації про наявність та рух грошових коштів в іноземній валюті.

Рахунок 31 «Рахунки в банках»кореспондує з рахунком 37 «Розрахунки з різними дебіторами».

На рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами»ведеться облік розрахунків за поточною дебіторською заборгованістю з різними дебіторами за авансами виданими, нарахованими доходами, за претензіями, за відшкодуванням завданих збитків, за позиками членів кредитних спілок та за іншими операціями.

Рахунок 37 «Розрахунки з різними дебіторами»має субрахунок 377 «Розрахунки з іншими дебіторами». За дебетом рахунку 37 «Розрахунки з різними дебіторами»відображається виникнення дебіторської заборгованості, за кредитом - її погашення чи списання.

Отже, відображення позивачем за дебетом рахунку 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» заборгованості Soyuz-Victan Group LTD в розмірі 20 000 000, 00 дол. США (154 000 000, 00 грн.) свідчить про те, що за цим нерезидентом обліковується дебіторська заборгованість в цій сумі.

Фірма «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Soyuz-Victan Group LTD про стягнення з останнього цієї суми заборгованості.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09 квітня 2010 року у справі № 32/518 за позовом Фірми «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Союз -ОСОБА_3 ЛТД (Soyuz-Victan Group LTD) про стягнення заборгованості позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 ЛТД (Soyuz-Victan Group LTD) на користь Фірми «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю 20 000 000 доларів США заборгованості; 25 500, 00 грн. державного мита та 236, 00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

В рішенні суду було встановлено, що Фірма «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю на забезпечення виконання Союз ОСОБА_3 ЛТД (Soyuz-Victan Group LTD) своїх зобовязань за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року, укладеним між Відповідачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», уклала з останнім Договір застави майнових прав від 17 березня 2008 року № 5432.

Згідно Кредитного договору № 0 від 14 березня 2008 року та Договору застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року вбачається, що у разі якщо Відповідач не поверне всі належні Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк»кредитні кошти за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року в розмірі 20 000 000 доларів США в термін до 13 березня 2009 року, останній матиме право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року за рахунок депозитних коштів Позивача, що перебувають у заставі згідно з Договором застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року.

Оскільки Відповідач в терміни погашення за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року не здійснив сплату боргу на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», останній 17 березня 2009 року скористався своїм правом на стягнення заборгованості за рахунок предмету застави та у повному обсязі задовольнив свої вимоги за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року за рахунок депозитних коштів Позивача, права на які перебували у заставі згідно з Договором застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року на загальну суму 20 000 000 доларів США.

На підтвердження зазначеного списання грошових коштів з депозитного рахунку Позивача до матеріалів справи долучено копію виписки Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»від 17 березня 2009 року по особовому рахунку Позивача.

Таким чином, за фактом задоволення Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»своїх вимог за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року за рахунок депозитних коштів Позивача останньому перейшли права зворотної вимоги (регресу) по відношенню до Відповідача на загальну суму 20 000 000 доларів США.

08 червня 2009 року між Фірмою «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_4 ЛТД (Soyuz-Victan Group LTD) укладено Договір про визнання боргу та взаєморозуміння, згідно з умовами якого Відповідач визнав свої зобовязання щодо повернення Позивачу грошових коштів, які були списані Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»з депозитного рахунку Позивача внаслідок настання кінцевого строку погашення Відповідачем кредиту за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року на підставі Договору застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року в сумі 20 000 000 доларів США, яку Відповідач зобовязувався перерахувати Позивачу до 22 серпня 2009 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням правил процесуального закону щодо звільнення від доказування, встановлені в Рішенні Господарського суду м. Києва від 09 квітня 2010 року у справі № 32/518, що набрало законної сили 21 червня 2010 року, обставина щодо того, що 17 березня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк»скористався своїм правом на стягнення заборгованості за рахунок предмету застави та у повному обсязі задовольнив свої вимоги за Кредитним договором № 0 від 14 березня 2008 року за рахунок депозитних коштів Фірми «Союз-Віктан»ЛТД у формі товариства з обмеженою відповідальністю, права на які перебували у заставі згідно з Договором застави майнових прав № 5432 від 17 березня 2008 року на загальну суму 20 000 000 доларів США не потребує доведенню та є преюдіційною для даної справи.

Доводи податкового органу відносно того, що в ході перевірки листами витребовувались від позивача пояснення та первинні документи з приводу зазначеної операції, на що жодних пояснень та документів отримано не було, судом не беруться до уваги, оскільки відповідачем на підтвердження своїх доводів щодо направлення запитів позивачу були надані копії листів від 11 серпня 2009 року б/н та від 14 серпня 2009 року № 38151/10/22-211, які були складені та направлені вже закінчення перевірки, термін якої було продовжено до 07 серпня 2009 року.

Надання пояснень та документів платником податку з приводу фактів, виявлених в ході перевірки, після закінчення перевірки законодавством не передбачено.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на той факт, що рішення Господарського суду м. Києва від 09 квітня 2010 року на даний момент не виконано позивачем судом визнаються безпідставними з урахуванням того, що зазначеною обставиною не обґрунтовуються позовні вимоги позивача чи заперечення відповідача та вона не має значення для вирішення даної справи.

Оскільки факт здійснення позивачем виплат на користь нерезидента був спростований в ході розгляду справи, висновки перевірки про порушення позивачем п. 13.2 ст. 13, п. 16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»щодо неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи нерезидентів в сумі 23 100 000, 00 грн. є безпідставними.

З огляду на викладене, визначення позивачу податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі підпункту 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»спірними податковими повідомленнями рішеннями є неправомірним.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та на підставі положень ч. 2 ст. 11, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 04 вересня 2009 року № /0, від 12 листопада 2009 року № /1, від 20 січня 2010 року № /2, від 01 квітня 2010 року № /3.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фірми «Союз-Віктан»ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 04 вересня 2009 року № /0, від 12 листопада 2009 року № /1, від 20 січня 2010 року № /2, від 01 квітня 2010 року № /3.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Головуючий суддя ОСОБА_5

Судді: ОСОБА_6

ОСОБА_7
Дата виготовлення та підписання повного тексту постанови 22 квітня 2011 року.