Справа № 435/1231/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ К/800/26167/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська про визнання неправомірними дій при призначенні пенсії державного службовця, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська про визнання неправомірними дій щодо врахування надбавки за вислугу років в менших розмірах (20 відсотків), ніж фактично було нараховано (40 відсотків), неврахування інших виплат у складі заробітної плати (індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної їй пенсії державного службовця з 29 липня 2010 року з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум за довідками Державної податкової служби у Луганській області про складові заробітної плати від 17 грудня 2012 року № 19654/05-061 та від 9 січня 2013 року № 19654/05-061-13: винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків, інших виплат (індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань).

Постановою Жовтневого районного суду міста Луганська від 21 лютого 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська щодо врахування в менших розмірах (20 відсотків), ніж фактично ОСОБА_4 нараховувалися (40 відсотків) надбавки за вислугу років, інших виплат у складі заробітної плати (індексації доходів, матеріальної допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 1 січня 2013 року. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_4 пенсії державного службовця з 1 січня 2013 року з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум за довідками Державної податкової служби у Луганській області про складові заробітної плати від 17 грудня 2012 року № 19654/05-061 і від 9 січня 2013 року № 19654/05-061-13: винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків, індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань як складових заробітної плати. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року скасовано постанову Жовтневого районного суду міста Луганська від 21 лютого 2013 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська щодо нерозгляду заяв ОСОБА_4 про перерахунок пенсії від 19 грудня 2012 року та 11 січня 2013 року. Зобов'язано відповідача розглянути заяви ОСОБА_4 про перерахунок пенсії від 19 грудня 2012 року та 11 січня 2013 року і прийняти вмотивоване рішення згідно пенсійного законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року та залишити в силі постанову Жовтневого районного суду міста Луганська від 21 лютого 2013 року.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-XII). Пенсія розрахована на підставі довідок від 28 липня 2010 року № 13700/05-0133 і від 30 липня 2010 року № 1903/05-0133 про складові заробітної плати за період з 1 серпня 2005 року по 31 липня 2010 року, виданих Державною податковою адміністрацією в Луганській області.

19 грудня 2012 року та 10 січня 2013 року ОСОБА_4 зверталася до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська із заявами про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії згідно довідок Державної податкової служби у Луганській області від 17 грудня 2012 року № 19654/05-061 і від 9 січня 2013 року № 19654/05-061-13 з урахуванням фактично виплачуваної винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків та інших виплат, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листами від 29 грудня 2012 року та від 23 січня 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх виплат, з яких нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позову.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська за заявами позивача від 19 грудня 2012 року та 10 січня 2013 року питання про перерахунок пенсії не розглядало та відповідного рішення не приймало, а листи від 29 грудня 2012 року та 23 січня 2013 року не є юридичною формою рішення владного органу, оскільки актами правової дії управління Пенсійного фонду України в межах його компетенції є розпорядження або рішення керівника. Заяви ОСОБА_4 про перерахунок пенсії розглянуті в межах звернення громадян і підписані начальником відділу перерахунків та ведення пенсійної документації.

Стаття 33 Закону № 3723-XII визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця. Згідно частини 5 цієї статті надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Відповідно до положень частини 7 зазначеної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виплата винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання регулюється Порядком виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), на підставі якої, як вбачається з матеріалів справи, позивач отримувала під час її роботи в органах податкової служби надбавку за вислугу років у розмірі 40 відсотків.

Такий висновок відповідає положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, яким передбачено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом № 3723-XII, враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна і додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до пункту 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За змістом пунктів 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) і виплата пенсій, а також підготовка документів для їх виплати.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначеної пенсії, є відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, за результатами розгляду яких пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13).

Встановивши, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська на підставі поданих ОСОБА_4 заяв від 19 грудня 2012 року та 10 січня 2013 року рішення щодо перерахунку пенсії не приймало, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про передчасність вирішення даного спору судом, оскільки підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання, а суд не може підміняти собою орган виконавчої влади, який це вирішує.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року прийнята з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Луганська про визнання неправомірними дій при призначенні пенсії державного службовця, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.