Справа № 592/813/15-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р.Справа № 592/813/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2015р. по справі № 592/813/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо визначення грошового забезпечення та порядку перерахунку пенсії;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії з 22.05.2013 року у строгій відповідності з грошовим забезпеченням , встановленим МО і виплатити створену заборгованість.

Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.03.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не врахування при визначені грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу процентної надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії під час виконання постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 19.08.2014 року по справі № 592/12566/13-а та зменшення відсотків за вислугу років з 80% до 70% грошового забезпечення при перерахунку належної позивачу пенсії при виконанні постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 19.08.2014 року по справі № 592/12566/13-а протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок позивачу пенсії з 22.05.2013 року по 29.12.2013 року, застосувавши для визначення усіх складових перерахунку, а саме: процентну надбавку за вислугу років 40%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 10%, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50%, премію 10%, виходячи з посадового окладу - 1200 грн. 00 коп., встановленого згідно наказу Міністра Оборони від 28.07.2008 року № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України», та існуючий на момент призначення пенсії її розмір - 80% відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців та виплатити створену заборгованість. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», просить оскаржуване рішення скасувати в частині обмеження строком перерахунку пенсії (29.12.2013 року) та встановлення премії у розмірі 10% замість 90 %, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії у відповідності до Постанов КМ України № 1294 від 07.11.2007 року, № 393 від 17.07.1992 року, №45 від 13.02.2008 року, постанови Верховного суду України №4 від 15.04.2005 року, ст..63 Закону України № 2262, Положення про Міністерство оборони України та ст. 244-2 КАС України, тобто у строгій відповідності до грошового забезпечення, встановленого МО України ОСОБА_1, застосувавши для визначення усіх складових грошового забезпечення, які залежать від розміру посадового окладу, а саме: процентну надбавку за вислугу років - 40%, надбавку за роботу з таємними документами - 10%, надбавку завиконання особливо важливих завдань - 50%, премію - 90% виходячи з посадового окладу з 22.05.2013 року 1200 грн., встановленого Наказом МО №377 від 28.07.2008 рок, а з 01.01.2014 року - 1250 грн., встановленого наказом МО України від 27.11.2013 року та існуючий на момент призначення пенсії її розмір- 80% від грошового забезпечення і виплатити створену заборгованість. В іншій частині залишити без змін.

Також з постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.03.2015 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 року скасовано ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року. А справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з 01.01.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як одержувач пенсії. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2014 року, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до наказу міністра оборони України від 28.07.2008 року за №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» з 22 травня 2013 року по 29 грудня 2013 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до наказу міністра оборони України від 28.07.2008 року за №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» з 22 травня 2013 року по 29 грудня 2013 року. Постанова набрала законної сили 07.10.2014 року (а.с. 28-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після здійснення перерахунку пенсії позивачу за рішенням суду, з 22 травня 2013 року по 29 грудня 2013 року розмір пенсії становить: посадовий оклад -1200 грн., оклад за військове звання - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років - 486 грн., надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 108.5 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 850,50 грн., премія - 108.5 грн. Всього - 2883.5 грн. Основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі 2018.45 грн. Сума доплати до попереднього основного розміру пенсії -196.35 грн. Основний розмір пенсії з урахуванням доплати 2214.8 грн. Підвищення за Постановою КМУ 2012 р. №355 - 775.18 грн., підсумок пенсії з надбавками 2989.98 грн. (а.с. 46).

Тобто, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на виконання постанови суду від 19.08.2014 року відповідач збільшив лише посадовий оклад, при цьому не перерахувавши відповідні складові пенсії та зменшивши розмір пенсії з 80% грошового забезпечення (вислуга років 30) до 70 % грошового забезпечення (вислуга років 30).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для покладення на відповідача обов'язку здійснити позивачу перерахунок пенсії з 22.05.2013 року по 29.12.2013 року, застосувавши для визначення усіх складових перерахунку, а саме: процентну надбавку за вислугу років 40%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 10%, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50%, премію 10%, виходячи з посадового окладу 1200грн. 00 коп., встановленого згідно наказу Міністра Оборони від 28.07.2008 року № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України», та існуючий на момент призначення пенсії її розмір 80% відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців та виплатити створену заборгованість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі Постанова № 1294) з 1 січня 2008 року відбулися зміни у пенсійному забезпеченні осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зазначеною Постановою № 1294 було затверджено у розмірах згідно з додатками схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Між тим, схеми посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів додатками до Постанови № 1294 не передбачено.

При цьому, пунктом 5 Постанови № 1294 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1 - 23 і 30 - 32 за аналогічними посадами

З метою реалізації делегованого Кабінетом Міністрів України права, Міністром оборони України прийнято наказ від 28 липня 2008 року N 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було проведено перерахунок його пенсії, виходячи з посадового окладу у розмірі 1200,00 грн., встановленого наказом Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008р. у відповідності до постанови Ковпаківського районного суду від 19.08.2014р.

Разом з тим, при перерахунку пенсії відповідачем не було враховано, що у зв'язку зі зміною посадового окладу збільшилися інші складові грошового забезпечення, які обчислюються у відсотковому відношенні від розміру посадового окладу та враховуються при перерахунку пенсії.

Таким чином, відповідач при проведені позивачу перерахунку його пенсії діяв всупереч приписами ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Також колегія суддів зазначає, що пенсія позивача має бути перерахована, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що пенсія позивача була встановлена у розмірі 80 % від грошового забезпечення.

Разом з тим, з 22.05.2013р. пенсію позивача відповідачем нараховано у розмірі 70 % від грошового забезпечення позивача з посиланням на ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.05.2014р. набрали чинності зміни, внесені Законом України від 27.03.2014 р. № 1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Між тим, зазначені зміни не стосуються перерахунку вже призначених пенсій, а визначають розмір пенсій, призначених після внесення змін Законом країни від 27.03.2014р. № 1166.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача, що положення ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо обмеження розміру пенсії позивача на рівні 70 % від грошового забезпечення застосовуються як при призначенні, так і при перерахунку пенсії, є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що пенсію було призначено позивачу у розмірі 80% від грошового забезпечення, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем необґрунтовано зменшено розмір пенсії позивача до 70 % на підставі змін, внесених Законом України від 27.03.2014 р. № 1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, суд першої інстанції в цій частині правильно встановив обставини справи.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача стосовно перерахунку пенсії з урахуванням премії у розмірі 10% замість 90 % посадового окладу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Право змінювати розмір грошового забезпечення військовослужбовців в частині преміювання делеговано Кабінетом Міністрів України Міністру оборони.

На виконання зазначеної постанови Міністр оборони України наказом від 26 березня 2012 року № 165 збільшив військовослужбовцям розмір премії 90%.

Колегія суддів зазначає, що наказ Міністра оборони України № 165 від 26 березня 2012 року прийнятий на підставі та на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та поширюється тільки на працюючих працівників Міністерства оборони України лише на 2012 рік, а не на осіб, звільнених з військової служби, та яким уже призначена пенсія.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

З наведеного слідує, що обов'язковою ознакою конкретного виду грошового забезпечення для врахування його при обчисленні пенсії є постійний та щомісячний характер.

Разом з тим, розмір премії, що включений до довідок, виданих на реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не має постійного характеру та її розмір до грошового забезпечення при обчисленні пенсії не може бути включений, оскільки передбачена наказом Міністра оборони України від 26 березня 2012 року № 165 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2012 рік" премія підлягає виплаті лише протягом встановленого проміжку часу.

Преміювання військовослужбовців не може бути підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки носить тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності передбачених підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисах для грошового забезпечення у відповідний період.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема у постановах від 15 жовтня 2013 року (справа № 21-315а13), від 22 жовтня 2013 року (справа № 21-346а13), від 26 лютого 2013 року (справа № 21-5а13).

Враховуючи викладене, премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії (90%) має тимчасовий характер, виплата її дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених в кошторисі Міністерства оборони для грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять службу у відповідному бюджетному році.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування при перерахунку пенсії з 22.05.2013 року по 29.12.2013 року премії у розмірі 10 % від посадового окладу.

Стосовно вимог позивача в апеляційній скарзі щодо скасування постанови суду першої інстанції в частині обмеження строком перерахунку пенсії (29.12.2013 року), колегія суддів зазначає наступне.

Предметом даного спору є визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо визначення грошового забезпечення та порядку перерахунку пенсії, який здійснювався за період з 22.05.13 року по 29.12.13 року на підставі Наказу МО України від 28.07.2008 року № 377.

Тому, доводи позивача в апеляційній скарзі стосовно перерахунку пенсії на підставі Наказу МО України від 27.11.2013 року № 814 з 01.01.2014 року не приймаються до уваги суду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач в установленому законом порядку до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до наказу Міністра оборони України № 814 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України ) і наукових установ Збройних Сил України не звертався, а відтак його звернення до суду є передчасним, оскільки в судовому порядку підлягає оскарження лише рішення пенсійного органу про відмову у проведенні зазначеного перерахунку та яке у даному випадку не приймалося, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Також, колегія суддів зазначає, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 року встановлено що спірні правовідносини хоча і виникли під час виконання Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2014 року, проте утворили самостійний предмет спору, тому вимога відповідача в апеляційній скарзі про закриття провадження по справі на підставі статті 267 КАС України не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,4 ст. 72 КАС України, судове рішення суду вищої інстанції в одній і тій самій справі є обов'язковим для суду нижчої інстанції у разі направлення справи на новий розгляд.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача щодо порушення строку звернення позивача до суду першої інстанції з позовними вимогами, колегія суддів зазначає наступне.

30.01.2015 року позивач звернувся з позовом до суду першої інстанціїї. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2014 року набрала законної сили 07.10.2014 року та перерахунок відповідачем, що підтверджено матеріалами справи, проведено 11.11.2014 року, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2015р. по справі № 592/813/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2016 р.