Справа № 810/4962/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4962/15 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О.ы Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Літвіної Н.М.,

Файдюка В.В.,

при секретарі: Козуб А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

23 жовтня 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2006 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 143 964 грн.

Державною податковою інспекцією у Києво-Святошиснькому районі було проведено виїзну позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в установі банку за вересень 2006 року, за результатами якої була складена довідка № 1074/23-1/30367782 від 08 грудня 2006 року, якою було підтверджено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 143 964 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі заяву про зарахування податкових векселів за рахунок підтвердженої суми бюджетного відшкодування.

08 травня 2007 року товариством з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» були погашені податкові векселі №060517 та №0605716 на загальну суму 66 565,52 грн. за рахунок підтвердженої суми бюджетного відшкодування за вересень 2006 року, внаслідок чого сума бюджетного відшкодування була зменшена до 77 398, 48 грн.

У серпні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення бюджетної заборгованості за вересень 2006 року у сумі 77 398,48 грн. та нарахованого штрафу (пені) в розмірі 110 681,24 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 01 жовтня 2007 року у справі № А6/432-07 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» до Держаної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі та Головного управління казначейства України у Києво-Святошинському районі позовні вимоги задоволено повністю, зобов'язано Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі відшкодувати заявлену суму бюджетного відшкодування відповідно до декларації з податку на додану вартість за вересень 2006 року в розмірі 77 398, 48 грн.; стягнуто з відповідачів нарахований штраф (пеня) за прострочення повернення заявленої суми бюджетного відшкодування у розмірі 110 681, 24 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2008 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі залишено без задоволення, а постанову Господарського суду Київської області від 01 жовтня 2007 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 листопада 2011 року касаційну скаргу Головного управління Держаного казначейства Київської області та Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі залишено без задоволення, а постанову Господарського суду Київської області від 01 жовтня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2008 року - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Київської області Державної податкової служби було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» довідку про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості, яка встановлена рішенням суду № 4124/20-139 від 27 липня 2012 року (а.с. 57).

Згідно з даними вказаної довідки станом на 27 липня 2012 року позивачу було відшкодовано 77 398, 48 грн. і відповідно залишок бюджетної заборгованості за звітний 2006 рік становить « 0» гривень основної заборгованості.

З метою виконання постанови Господарського суду Київської області від 01 жовтня 2007 року у справі № А6/432-07 платіжним дорученням № 30400 від 15 вересня 2015 року Державною казначейською службою України було перераховано на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» грошові кошти на загальну суму 188 079, 72 грн., з яких 77398,48 грн. - сума бюджетного відшкодування, 110681,24 грн. - штраф (пеня) за прострочення повернення бюджетного відшкодування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР, який був чинний до 01 січня 2011 року (в редакції станом на момент виникнення у позивача права на бюджетне відшкодування) (далі - Закон України № 168/97-ВР) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджетного відшкодування у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України № 168/97-ВР встановлений порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до підпунктів 7.7.4-7.7.6 пункту 7.7 Закону України № 168/97-ВР платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Згідно з п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України та Головним управління Державного казначейства України № 209/72 (далі - Порядок №209/72) від 02 липня 1997 року відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 209/72 висновки подаються не пізніше ніж за 5 робочих до днів до закінчення терміну відшкодування податку на додану вартість, установлених чинним законодавством.

Згідно з п.п. 4.3-4.4 Порядку № 209/72 на підставі висновків про відшкодування податку на додану вартість органи Державного казначейства України протягом п'яти днів своїми платіжними дорученнями перераховують кошти з рахунку обліку доходів державного бюджету на рахунок, указаний у висновку чи рішенні суду.

Відповідно до п. 6.1 Порядку № 209/72 суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначених у розділі 3 цього Порядку термінів, уважаються бюджетною заборгованістю.

Відповідно до п. 6.3 Порядку № 209/72 на суму бюджетної заборгованості податковими органами в особовому рахунку платника після повного перерахунку коштів з бюджету нараховуються відсотки на рівні 120 відсотків річних від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до постанови Господарського суду Київської області від 01 жовтня 2007 року нарахування відповідачам штрафу (пені) за прострочення повернення відповідної суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, було здійснено на підставі пп. 17.1.7 п. 17. 1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (далі - Закон України № 2181-ІІІ).

Відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закон України № 2181-ІІІ штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому пунктом 17.2 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податків.

Згідно з пп. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закон України № 2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1- 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Отже, зазначена норма передбачала можливість застосування до платника податків штрафу, у разі несвоєчасної сплати ним податкових зобов'язань, та не встановлювала відповідальність контролюючих органів за несвоєчасне перерахування відповідної суми бюджетного відшкодування.

Положення щодо відповідальності контролюючих органів за несвоєчасне перерахування платникові податків належної йому суми бюджетного відшкодування, закріплені в Порядку № 209/72 та в Податковому кодексі України, якими, в свою чергу, передбачено нарахування виключно пені, а не штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не зважаючи на обґрунтування судами стягуваної суми правовими нормами, які визначали відповідальність виключно платників податків, присуджена до стягнення позивачеві з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві та Головного управління казначейства України у Києво-Святошинському сума грошових коштів у розмірі 110 681, 2547 грн. має бути розцінена саме як пеня, адже вказана сума коштів в повній мірі виконала свою компенсаторну функцію, пов'язану з наданням платнику податків гарантії від знецінення коштів, та, окрім того, її стягнення фактично є притягненням до відповідальності держави за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, стягнення з держави штрафу на підставі ст. 17 Закону № 2181 та пені за порушення строків повернення платнику податків суми бюджетного відшкодування фактично означатиме притягнення держави до подвійної відповідальності за одне й те саме порушення, що суперечитиме положенням ст. 61 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що перерахування позивачеві суми коштів в розмірі 110 681,24 грн. в повній мірі забезпечило право позивача на отримання пені за несвоєчасне отримання суми бюджетного відшкодування, передбачене Порядком № 209/72 та Податковим кодексом України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Файдюк В.В.

Повний текст виготовлено: 22.04.2016 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Файдюк В.В.