Справа № 812/201/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

11 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/201/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання Олійник О.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

предстанвика позивача - Бондаренка О.В.,

представників відповідача - Лукіна С.Г., Тригуба О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за № 975 неправомірною;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за № 975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби.

В обгрунтування вказаних вимог позивачем зазначено, що він є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи. Інвалідність призначена внаслідок поранення, яке отримав у 1981 році під час проходження військової служби у складі діючої армії у період бойових дій. 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського обласного військового комісаріату через Сєвєродонецький міський військовий комісаріат з заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, згідно з Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975. Відповідно до п.11 Порядку до заяви ним було надано усі медичні документи, що підтверджують факт інвалідності внаслідок поранення. 29 лютого 2013 року відповідачем було відмовлено у оформленні та призначенні допомоги з тих мотивів, що ним не надано документ, який підтверджує факт отримання поранення під час виконання обов`язків військової служби. Позивач вважає відмову відповідача порушенням його конституційних прав на соціальний захист. У зв`язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, оскільки остаточне рішення щодо наявності підстав для виплати позивачу допомоги має приймати не відповідач, який лише оформлює та направляє надані позивачем документи, а відповідний повноважний орган Комісія. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства не встановлено вимог до форми документу, що свідчить про причини та обставини пораненні. Тому відмова відповідача не ґрунтується на його повноваженнях, порушує право позивача представити свої документи на розгляд повноважного органу.

Представник відповідача підтримав доводи письмових заперечень (а.с.30-31), зазначив, що заявнику відповідно до вимог чинного законодавства необхідно було подати до Луганського обласного військового комісаріату вичерпний перелік документів, одним з яких є наступний: документ, що свідчить про причини та обставини пораненні (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби). Позивачем зазначений документ до Луганського ОВК наданий не був. Крім того, з поданих позивачем первинних документів (Військовий квіток НУ № 6740870) на сторінці 9 в пункті 22 нічого про отримані поранення та контузії не зазначене. В подальшому, у висновках спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 31.10.2013 № 1940/Ж у обставинах справи вказане про те, що зі слів ОСОБА_1 у 1981 році він під час проходження служби у Афганістані внаслідок вибуху снаряду отримав осколкові поранення голови, правої ноги. Саме ці слова ОСОБА_1 без документального підтвердження в подальшому сталі підставою для отримання ним довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 157008. Саме непредставлення позивачем первинних документів відносно його поранення було підставою написання листа позивачу Луганським обласним військовим комісаріатом 29.02.2016 року за вихідним № ВСЗ-108. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , проходив строкову військову службу в період з 12.11.1979 р. по 23.11.1981р. в в/ч НОМЕР_1 (а.с.9 об.).

У період з 27 травня 1980 року по 20 жовтня 1981 року позивач проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан.

Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 2720 від 07 листопада 2013 року встановлено, що множинне мінно-вибухове осколкове поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку, мінно-вибухова травма /МВТ/ 1981/, яка отримана єфрейтором у відставці ОСОБА_1 , 1961 року народження, згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ № 1940/ж від 31.10.2013, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.8).

Внаслідок проведення 11 грудня 2014 року медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року визначено ІІІ групу інвалідності, яку в подальшому встановлено на строк до 01 січня 2017 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 157008 (а.с.6).

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 через Сєвєродонецький міський військовий комісаріат з заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.20013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Листом Луганського обласного військового комісаріату 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 повідомлено про відмову у оформленні та призначенні одноразової допомоги, відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 (а.с.5).

Підставою прийняття оскаржуваної відмови зазначено відсутність документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Тобто відсутній документ підтверджуючий факт отримання поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання обов`язків військової служби (а.с.5).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини п`ятої статті 17 Конституції України обумовлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Так, правове врегулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з п.6 ст.16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Відповідно до ст. 23 Закону фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», призначення і виплата одноразової допомоги здійснюється на підставі документів. У разі неподання повного комплекту документів (наприклад відсутності свідоцтва про смерть у разі загибелі військовослужбовця), підстав для призначення одноразової допомоги немає. Порядок призначення та виплати допомоги: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами у обласний військовий комісаріат; комплект документів перевіряється та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються у обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Згідно з пунктом 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Відповідно до пункту 11 вказаного Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Таким чином, посилання позивача на відсутність у відповідача повноважень щодо оцінки наданих документів та відповідно не визначення на законодавчому рівні вимог до форми документів, що свідчить про причини та обставини поранення є обґрунтованими.

Дійсно, норми вказаного порядку не передбачають повноважень відповідача щодо оцінки наданих на розгляд комісії документів, а також повноважень щодо відмови в у оформленні та призначенні одноразової допомоги, оскільки остаточне рішення щодо наявності підстав для призначення позивачу одноразової допомоги на підставі наданих ним документів має прийняти саме Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги.

Крім того, Порядок не містить жодних вимог до форми чи змісту документів, що свідчить про причини та обставини поранення, тому посилання представника позивача на те, що це мають бути лише первинні документи, є незмістовними.

На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставними посилання відповідача у листі від 29.02.2016 № ВСЗ-108 відносно того, що позивачем не надано документа на підтвердження факту отримання поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання обов`язків військової служби, саму відмову позивача у оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги незаконною.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Питання щодо судового збору не вирішується оскільки, відповідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, а позивач по справі звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втсановленням 3 групи інвалідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за № 975, що викладені у листі від 29.02.2016 № ВСЗ-108 - неправомірними.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти документи ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за № 975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 квітня 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян