Справа № 818/153/16
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р. Справа № 818/153/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М..

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.

представника позивача - Шкриль Л.Г., представника відповідача - Дмитрієва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Свані" до Державної податкової інспекції у м.Сумах про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Савані» (далі - позивач, ТОВ «Савані») звернулося до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м.Сумах (далі - відповідач, ДПІ у м.Сумах), в якому, згідно уточнених позовних вимог (а.с. 190т.3) просить визнати протиправними та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 661177,50 грн., а також частково податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині донарахування 53894,60 грн. основного платежу та 13473,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування неправомірності винесення спірних податкових повідомлень-рішень позивач посилається на те, що висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам, в наявності всі первинні документи. В наявності у позивача всі первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Представник відповідача проти позову у письмовому відзиві заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що ДПІ у м.Сумах на підставі постанови слідчого по кримінальному провадженню за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України була проведена перевірка ТОВ «Савані» з дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.08.2013р. по 01.04.2015р. Перевірка призупинялася в зв'язку із відсутністю у ТОВ «Савані» первинних документів в зв'язку із втратою. Під час перевірки у позивача були відсутні первинні документи бухгалтерського обліку з питань обчислення податків і зборів, тому податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток. Враховуючи наявність у позивача податкових накладних при дослідженні правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивачем не було підтверджено суму податку в розмірі 59822 грн., у позивача відсутні документи, що беззаперечно підтверджують реальність виконання господарських операцій на зазначену суму.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, на підставі постанови слідчого СВ СМУ УМВС України в Сумській області по кримінальному провадженню №0007138 ДПІ у м.Сумах було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Савані» за період з 01.08.2013р. по 01.04.2015р. (а.с.18-20т.3)

Після проведеної перевірки ДПІ у м.Сумах зроблено висновок про заниження ТОВ «Савані» суми податку на додану вартість на загальну суму 59822 грн., в зв'язку із чим відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині донарахування 59822 грн. основного платежу та застосовано 14955,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.63т.1).

Також під час проведення перевірки встановлено 6заниження ТОВ «Савані» суму податку на прибуток за перевіряємий період на загальну суму 528942 грн., в зв'язку із чим прийнято податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 528942 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 132235,50 (а.с. 65т.1).

Щодо спірного податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині донарахування 59822 грн. основного платежу та застосовано 14955,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, суд зазначає наступне.

Представником податкового органу надано суду детальний розрахунок податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № (а.с. 24-25т.3).

Під час розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги в зв'язку із частковим визнанням правомірності донарахування суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість по контрагентам ТОВ «Тенза Юніон Лайн» в сумі 690 грн., ТОВ «Андрекс» в сумі 353,33 грн., ТОВ «Нова пошта» в сумі 400,76 грн., ТОВ «Лодіс-Суми» в сумі 2201,92 грн., ТОВ «ОМК СВ» в сумі 1528,16 грн. за липень 2012р. та в сумі 751,67 грн. за січень 2015р.

Таким чином, по зазначеним контрагентам відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем.

Позивачем надано суду первинні документи, що стосуються всіх інших контрагентів, які, на думку позивача, підтверджують правомірність визначення податкового кредиту, та відносно яких податковим органом було визначено грошове зобов'язання.

Так, по ТОВ «Віта Союз» (листопад 2013р. в сумі 1955,08 грн.) в наявності договір №11 від 11.11.2013р. (а.с.201-202-т.2,) відповідно до умов якого ТОВ «Савані» повинен придбавати будівельні матеріали, зазначені в додатках : додаткових угодах, видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію, і які є невідємною частиною до договору, якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника. Перехід права власності відбувається після відвантаження продукції, товар вважається прийнятим по кількості відповідно до товарно-транспортних документів. Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Віта Союз», а саме договір, податкова на видаткова накладна (а.с.96-98т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що згідно видаткової накладної №11111 від 11.11.2013р. неможливо встановити особу, яка відвантажила товару, відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «Флорін Техно» (листопад 2013р. в сумі 3335,50 грн.). Відповідно до договору поставки №1411 від 14.11.2013р. (а.с.202т.2) ТОВ «Савані» повинен придбавати будівельні матеріали, зазначені в додатках : додаткових угодах, видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію, і які є невідємною частиною до договору, якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника. Перехід права власності відбувається після відвантаження продукції, товар вважається прийнятим по кількості відповідно до товарно-транспортних документів. Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Флорін Техно», договір, податкова та видаткова накладна (а.с.99-101т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що на час розгляду справи в суді відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «Медея Авто» (грудень 2013р. в сумі 2548,23 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Медея Авто», а саме податкова на видаткова накладна (а.с. 102-103 т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що згідно видаткової накладної №104 від 16.12.2013р. та податкової накладної №24 від 16.12.2013р. підставою для їх складання є договір №1612 від 16.12.2013р., але даного договору, як зазначала в судовому засіданні представник позивача у ТОВ «Савані» немає і він не складався, відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «Директива пром» (лютий 2014 р. в сумі 3284,18 грн., березень 2014р. в сумі 1794грн., квітень 2014 р. в сумі 1133 грн.). Відповідно до договору поставки №2802 від 28.02.2014р. (а.с.204т.2) ТОВ «Савані» повинен придбавати будівельні матеріали, зазначені в додатках : додаткових угодах, видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію, і які є невідємною частиною до договору, якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника. Перехід права власності відбувається після відвантаження продукції, товар вважається прийнятим по кількості відповідно до товарно-транспортних документів. Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Деректива пром», а саме договір, податкова на видаткова накладна (а.с.104-116 т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що при розгляді справи позивачем не надано суду документи, що стосуються транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «Стартап Технолоджи» (квітень 2014 р. в сумі 2658 грн., травень 2014р. в сумі 1500грн., червень 2014р. в сумі 336 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Стартап Технолоджі », а саме податкова на видаткова накладна (а.с. 117-122 т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що згідно видаткової та податкової накладної підставою для їх складання зазначено договір №1704 від 17.04.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався, відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «ЛХС-Ліберком» (квітень 2014 р. в сумі 16405,50 грн.). Відповідно до договору поставки №704 від 07.04.2014р. (а.с.207т.2) ТОВ «Савані» повинен придбавати будівельні матеріали, зазначені в додатках : додаткових угодах, видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію, і які є невідємною частиною до договору, якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника. Перехід права власності відбувається після відвантаження продукції, товар вважається прийнятим по кількості відповідно до товарно-транспортних документів. Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «ЛХС-Лібекром», а саме договір, податкова на видаткова накладна (а.с. 123-126 т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що в наданій представником позивача товарно-транспортній накладній є інформація про товарно-супровідні документи, які були направлені разом із товаром, зокрема, рахунок №81 від 09.04.2014р., зазначена адреса відвантаження товару м.Суми,вул..Засумська,2, але доказів того, що за даною адресою здійснюється господарська діяльність ТОВ» Савані» матеріали справи не містять. Перевізником товару зазначено ТОВ «Трансфергруп», замовником ТОВ «Савані», але жодних документів, що підтверджують укладання угоди позивача із перевізником відсутні. Відсутні докази оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, відсутні додатки до договору, які повинні бути невід'ємною частиною договору.

По ТОВ «Трансфергруп» (квітень 2014 р. в сумі 4149,33 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Трансфергруп», а саме акт надання послуг №3 від 07.04.2014р., податкова накладна (а.с.128-136т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що згідно даного акту підставою для його складання став договір №704 від 07.04.2014р., але договору, укладеного між ТОВ «Савані» та зазначеним контрагентом матеріали справи не містять, при цьому реквізити даного договору містяться на документах, що стосуються різних вантажовідправників ТОВ «ЛХС-Лібекром», ТОВ «Кам-трейд», неможливо встановити, що надані послуги, які зазначені в актах транспортні послуги Київ-Суми, Біла Церква-Суми, чи загальна назва «транспорті послуги» пов'язані із господарською діяльністю ТОВ «Савані». В товарно-супровідних документах зазначено перевезення товару від м.Київ до м.Суми, вул..Прокофєва,48, але відсутні жодні документи, що підтверджують використання приміщення за зазначеною адресою в господарській діяльності ТОВ «Савані».

По ТОВ «Прімадін Лідер» (липень 2014 р. в сумі 3131,25 грн.). Слід зазначити, що по даному контрагенту в наявності лише податкова та видаткова накладні (а.с.137-142т.3). Згідно даних документів, підставою для їх складання зазначено договір №2207 від 22.07.2014р., а також договір №2407 від 24.07.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався, відсутні документи, що підтверджують оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства, із наданої видаткової накладної неможливо встановити особу, якій реалізовано товару, прізвище відсутнє, міститься лише підпис невідомої особи від «СОБО «ФСЗССВ». Згідно наданих представником позивача товарно-транспортних накладних (а.с.197-198т.3), як доказів того, що зазначеним контрагентом надавалися послуги, слід зазначити, що неможливо встановити пункт навантаження товару чи пункт його розвантаження, відсутній договір, укладений між позивачем та перевізником, при тому, що в актах виконаних робіт перевізника є реквізити договору.

По ТОВ «Відар Транс Україна» (липень 2014 р. в сумі 1300 грн.). Слід зазначити, що по даному контрагенту в наявності лише податкова накладна та акти надання послуг (а.с.143-148 т.3). Згідно даних документів, підставою для їх складання зазначено договір №2807 від 28.07.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався. Згідно наданих представником позивача товарно-транспортних накладних (а.с.197-198т.3), як доказів того, що зазначеним контрагентом надавалися послуги, слід зазначити, що неможливо встановити пункт навантаження товару чи пункт його розвантаження. В наданій товарно-транспортній накладній (а.с.204-206т.3) є посилання на різні адреси розвантаження товару, при цьому доказів того, що за даними адресами здійснюється господарська діяльність ТОВ «Савані» матеріали справи не містять.

По ТОВ «Карат-Арт» (вересень 2014 р. в сумі 5109,27 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Карат-Арт», а саме податкова на видаткова накладна (а.с.149-150т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні.

Слід зазначити, що згідно видаткової та податкової накладної підставою для їх складання зазначено договір №1809 від 18.09.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався, відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства. Із наданих видаткових накладних (а.с.209-213т.3) неможливо встановити особу, яка отримала товар, міститься лише підпис невідомої особи.

По ТОВ «Тренда лімітед» (листопад 2014 р. в сумі 1400 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Тренда Лімітед», а саме податкова на видаткова накладна (а.с.151-152т.3). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що інших документів у ТОВ «Савані» по даному контрагенту відсутні. Слід зазначити, що згідно видаткової та податкової накладної підставою для їх складання зазначено договір №111114 від 11.11.2014 р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався, відсутні документи, що підтверджують транспортування товару, оприбуткування та використання товару в господарській діяльності підприємства. Із наданих видаткових накладних (а.с.216-217т.3) неможливо встановити особу, яка отримала товар, міститься лише підпис невідомої особи.

По ТОВ «Оушенсайд ЛТД» (грудень 2014 р. в сумі 606 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Оушенсайд ЛТД», а саме акти виконаних робіт, рахунок на оплату, податкова накладна (а.с.220-222 т.3). Слід зазначити, що згідно акту виконаних робіт та податкової накладної підставою для їх складання зазначено договір №3636 від 01.12.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався. Слід зазначити, що відповідно до зазначених документів позивачу надавалася послуга із підготовки документів для участі у тендері та перевірка тендерної документації, але матеріали справи не містять жодного доказу виконання даної роботи. Надані представником позивача листи від 27.01.2015р., від 05.01.2015р., б/н та б/д (а.с.225-227т.3) не підтверджують їх зв'язок між підписаними актами щодо наданих послуг ТОВ «Оушенсайд ЛТД».

По ТОВ «Лігал Груп Консалт» (грудень 2014 р. в сумі 3250 грн.). Позивачем надано суду документи, що стосуються правовідносин ТОВ «Савані» та ТОВ «Лігал Груп Консалт», а саме акти виконаних робіт (а.с.223-224 т.3). Слід зазначити, що згідно акту виконаних робіт із консультування з питань бухгалтерського обліку та аудиту підставою для їх складання зазначено договір №1212 від 12.12.2014р., але в судовому засіданні представник позивача наполягала на відсутності такого договору, зазначила, що договір не укладався.

В судовому засіданні представник позивача зазначав про наявність у ТОВ «Савані» приміщення для зберігання придбаного товару. При цьому в матеріалах справи в наявності лише договір оренди під офісне приміщення площею 20м.2 за адресою м.Суми, пр..Лушпи,8 (а.с.194т.2). В судовому засіданні представник позивача зазначила, що інших документів щодо виявлених порушень ТОВ «Савані» не має, вони відсутні.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом складався акт №351 від 04.09.2015р. про відсутність у ТОВ «Савані» бухгалтерського обліку, під час перевірки не надано бухгалтерські регістри за період з 01.08.2013р. по 31.12.2014р. щодо підтвердження проведення фінансово-господарських операцій у бухгалтерському обліку (а.с.81т.1).

Під час проведеної перевірки позивачем було повідомлено, що всі документи за перевіряємий період було втрачено, просив призупинити перевірку (а.с.82т.1). Клопотання позивача про зупинення перевірки було задоволено податковим органом, ТОВ «Савані» було надано час для відновлення документів.

В подальшому, після поновлення перевірки документи ТОВ «Савані» не були надані до податкового органу. Під час перевірки податковий орган неодноразово надавав запити до ТОВ «Савані» щодо надання документів, які були отримані директором, що підтверджується листом від 21.12.2015р. (а.с.8т.3), від 23.12.2015р. (а.с.9т.3), від 24.12.2015р. (а.с.10 т.3). Відповідачем було складено акт №1020/2202/38868288 від 25.12.2015р. (а.с.7т.3) про ненадання пояснень та документального підтвердження на письмовий запит від 24.12.2015р., і даним актом засвідчено факт ненадання даних бухгалтерського обліку, оборотно-сальдових відомостей, журналів-ордерів, головних книг бухгалтерського обліку (рах. 361,631,685, 3372,311, 70,23, 28, 20, 90, 91, 92,94 та ін), даних податкового обліку доходів, витрат щодо підтвердження задекларованих показників за перевіряємий період з 01.08.2013р. по 01.04.2015р. (а.с.7т.3). Згідно листа від 30.12.2015р. ТОВ «Савані» надано було до податкового органу лише аналіз рахунків 70,72,90,92,93 (а.с.12-17т.3).

Пунктом 44.6 ст. 44 ПКУ передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно п. 85.2 ст. 85 ПКУ передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно акту перевірки, документи, що підтверджують укладання письмових угод, реквізити яких зазначені у видаткових та податкових накладних, належні та допустимі докази транспортування товару ТОВ «Савані» ні на перевірку, ні до суду не надано. Представник позивача зазначила, що всі документи нею надано до суду, інші документи у ТОВ «Савані» відсутні.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять також доказів того, що позивачем при написанні заперечення на акт перевірки, в установленому порядку до ДПІ у м.Сумах надавалися первинні документи, які були під час перевірки, але не були взяті до уваги перевіряючим.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України , податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

При цьому суд зазначає, що при обов'язковій необхідності зазначених фактів для виникнення права на податковий кредит вони, однак, є не єдиними, які підлягають доведенню в судовому процесі при розгляді якої є спір про вказане право.

Вказані факти підлягають обов'язковому доведенню в судовому процесі при розгляді судом спору стосовно правильності формування платником податку податкового кредиту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності .

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків на відповідності їх дійсному економічному змісту.

Наслідки в бухгалтерському, відповідно в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталі платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Зокрема, якщо наведені у договорах товари (послуги) фактично не поставлялися (не надавалися), то придбання таких товарів (послуг) не відбулося.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням системного аналізу чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що в порушення приписів ст. 712 Цивільного кодексу України, що свідчить про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з зазначеним контрагентом, а тому і безпідставне формування на їх підставі податкового кредиту .

За відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів. Наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

При цьому в податкових відносинах не може застосовуватися стаття 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи правові позиції Європейського суду та Верховного Суду України, суд може дійти висновку про необґрунтованість податкової вигоди суб'єкта господарювання, якщо доводи податкового органу підтверджені доказами, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення платником податків операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути виробленим в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку; облік для цілей оподаткування тільки господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

В даному випадку надані ТОВ «Савані» документи не підтверджують реальність виконання господарський операцій із вищезазначеними контрагентами. Відсутні докази того, що ТОВ «Савані» в особі одного працівника - директора підприємства, та з 01.04.2014р. заступника директора (а.с.155т.3), в перевіряємий період отримав від вищезазначених контрагентів різноманітний товар у значній кількості, відсутні складські приміщення для його зберігання. Надані видаткові накладні не підтверджують докази реалізації саме придбаного товару, на видаткових накладних відсутні підписи осіб, які отримали товар (а.с.51т3), неможливо ідентифікувати осіб, які зазначені, як отримувачі товару (а.с.50,55т.3), взагалі відсутні підписи осіб, які відпустили та отримали товар (ас.51т.3).

Враховуючи вищевикладене, податковий орган довів правомірність висновків акту перевірки щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині спірного донарахування 53894,60 грн. основного платежу та застосування 13473,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій, а тому в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № в цій частині суд відмовляє як необґрунтоване.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 661177,50 грн., суд зазначає наступне.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Враховуючи наведені норми законодавець поставив в залежність право платника податку включити до складу валових витрат звітного періоду, лише ті витрати, які пов'язані з виробничою діяльністю та підтверджені відповідними документальними доказами.

Слід зазначити, що під час проведення перевірки позивач спочатку зазначав про втрату оригіналів первинних документів бухгалтерського обліку з питань обчислення податків і зборів, зокрема, головної книги, оборотно-сальдової відомості, журнали-ордери. Відповідачем був наданий час для їх відновлення, але в період з 01.09.2015р. по день написання акту перевірки 04.01.2016р. документи в повному обсязі надані не були, належних та допустимих доказів їх втрати у ТОВ «Савані» відсутні. Дані документи не надавалися разом із запереченнями на висновки акту перевірки, право на яке надано платнику податків нормами Податкового кодексу України.

Судом визнається необґрунтованим посилання позивача на те, що дані документи з'явилися у ТОВ «Савані» на час розгляду справи в суді, оскільки дані документи не були досліджені податковим органом, за своєю правовою природою повноваження податкового органу щодо проведення перевірок платників податків є дискреційними, які є компетенцією виключно уповноваженого органу.

Посилання представника позивача на те, що надання документів податковому органу є правом, а не обов'язком, судом визнаються необґрунтованими та безпідставними. Пунктом 16.1.2, 16.1.5 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Обов'язок надавати такі документи існує у платника податків в силу норм п. 44.6 ст. 44 ПКУ до закінчення перевірки. Слід зазначити, що в разі якщо платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Враховуючи те, що дані документи були відсутні на перевірку, інспектором не досліджувалися, доказів того, що складені позивачем регістри бухгалтерського обліку відповідають фактичним обставинам матеріали справи не містить.

Під час перевірки повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування за період з 01.08.2013р. по 31.12.2014р. встановлено їх завищення на загальну суму 2922818 грн., у т.ч. за 2013 р. на суму 283489 грн., за 2014 р. на суму 2639329 грн.

В судовому засіданні інспектор, яка проводила перевірку зазначила, що при правильності визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, задекларованих ТОВ «Савані», нею встановлено завищення показників у рядку 05 Декларації «Витрати операційної діяльності, в т.ч. собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на суму 2828232 грн. Такі висновки були зроблені в зв'язку із тим, що на ТОВ «Савані» відсутні в повному обсязі первинні бухгалтерські документи та взагалі відсутні регістри податкового та бухгалтерського обліку ведення яких передбачена законом, зокрема, головні книги, оборотно-сальдові відомості, аналітичні відомості по рах. бухгалтерського обліку 201,205,23,281, 301, 311,361, 372,631,64, 661,682,685,70,71,90,902,92,93,94 та ін.., журнали-ордери по рахунках бухгалтерського обліку, дані податкового обліку доходів, витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а частково надані документи не підтверджуються задекларованих сум.

Згідно п. 85.2 ст. 85 ПКУ передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Слід зазначити, що посилання позивача на правомірність визначення ТОВ «Савані» суми витрат за перевіряємий період, враховуючи підтвердження суми податку на додану вартість, є необґрунтованим, враховуючи наступне.

В судовому засіданні представник відповідача, яка проводила перевірку, зазначила, що у неї на час проведення перевірки не було зауваження щодо визначення суми податку на додану вартість, оскільки дані суми були відображені у податковому обліку контрагентами позивача, і висновки нею робилися в т.ч. і на підставі додатку 5 до декларації з ПДВ.

Відсутність зауважень по податку на додану вартість жодним чином не впливає на наявність належних та допустимих доказів по формуванню витрат по податку на прибуток. Підстави ведення обліку зазначених податків є різний.

Для підтвердження правомірності задекларованих сум витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, повинні були в наявності у ТОВ «Савані» не лише податкові та видаткові накладі, а і документи бухгалтерського обліку на підставі яких і робиться висновок перевіряючих, на підставі таких документів податковий орган відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст.14, п. 14.1.228 п. 14.1 ст.14, п.п. 138.1.1 п.138 .1 ст. 138, п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) має право робити висновок про пов'язаність даних витрат із господарською діяльністю платника податків.

Нормами ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

При цьому, згідно п. 44.2 ст.44 ПК України передбачено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

В даному випадку, під час перевірки правильності визначення показників валових витрат, задекларованих ТОВ «Савані» у рядку 5 Декларації «Витрати операційної діяльності, в т.ч. собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), податковим органом правомірно зроблено висновок про завищення суми витрат в зв'язку із відсутністю підтверджуючих документів

Таким чином податковим органом доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 661177,50 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому слід зазначити, що ч. 1 ст. 72 КАС України зазначений обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством, а тому у суду відсутні підстави для визнання протиправними та скасування в повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 661177,50 грн., а також частково податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині донарахування 53894,60 грн. основного платежу та 13473,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариство з обмеженою відповідальністю "Свані" до Державної податкової інспекції у м.Сумах про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2016р. № , від 28.01.2016р. № - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2016р.

Суддя С.М. Гелета