Справа № П/811/3354/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/3354/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2016 року

справа № П/811/3354/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Баранник Н.П.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Геркулес» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Геркулес» до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує на протиправність відмови відповідача у задоволенні заяви з підстав, які не передбачені законодавством (резервування земельних дядинок та їх відведення учасникам антитерористичної операції), також безпідставному застосуванні частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», тоді як позивач звернувся в порядку передбаченому частино. 2 статті 33 вказаного Закону, оскільки строк дії договору оренди на час звернення позивача із заявою не сплинув. Вказане свідчить про перешкоджання позивачу у реалізації його переважного права на поновлення договору оренди землі.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позивач як особа, у якої в оренді вже перебувала спірна земельна ділянка, має переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки. Проте, оскільки спірна земельна ділянка не передається в оренду іншим орендодавцям, а буде передана у власність учасників антитерористичної операції, то у позивача відсутнє право на продовження строку оренди спірної земельної ділянки незалежно від умов її використання і умов виконання Договору, а право використання даної земельної ділянки відноситься до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яким вони і скористались.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування обставин у справі та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на ненадання судом першої інстанції належної оцінки не відповідності направленого відповідачем заперечення у поновлені договору оренди земельної ділянки вимогам частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Також по за увагою суду залишено не надання відповідачем жодних доказів щодо резервування чи виділення вказаної земельної ділянки учасникам антитерористичної операції. При цьому, надані позивачем докази свідчать про те, що спірна земельна ділянка не зарезервована та не виділена жодному учаснику антитерористичної операції, а для зазначених цілей виділено окремий земельний масив до якого не входить вказана земельна ділянка.

Також вказує на те, що позивач після закінчення строку договору оренди спірної земельної ділянки продовжив користування земельною ділянкою і протягом місяця після закінчення строку договору оренди позивач не отримував листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відповідач не скористався правом подати заперечення на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення судової повістки. Причини неприбуття представника суду не повідомлено.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пункту 8 вказаного Договору , даний договір укладено на 5(п’ять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

04 вересня 2015 року позивач відповідно до пункту 8 Договору звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про намір продовжити його дію шляхом поновлення договору оренди.

Листом від 28 вересня 2015 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено позивача про відмову у поновленні договору оренди землі з посиланням на частину 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та з підстав необхідності забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції.

Суд першої виходив з того, що вирішуваний спір належить до адміністративної юрисдикції. Проте, з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. (пункт 7 частини першої статті 3 КАС)

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV (далі – Закон №161-XIV) орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV встаншлвлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Нормами статті 33 Закону №161-XIV передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства - відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.

Правовідносини, що склались між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування, а саме права оренди на спірну земельну ділянку, отже відповідач у спірних правовідносинах не здійснював владних повноважень відносно позивача.

Враховуючи викладене , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2013 року (справа № 21-345а13).

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи суть спірних правовідносин, їх суб'єктний склад та норми статей 1 та 12 ГПК України, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок порушення норм процесуального права із закриття провадження у справі із роз'ясненням позивачеві права на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Керуючисьп.1 ч.1 ст.157, п.4 ч. 1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Геркулес» - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року – скасувати.

Провадження в адміністративній справі - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Н.П. Баранник