Справа № 807/260/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

04 квітня 2016 рокум. Ужгород№ 807/260/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М

з участю секретаря судового засідання Симканич Ю,В.

за участі сторін:

сторони в судове засідання не зявилися,

вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруком" до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про скасуванння постанови про накладення стягнень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бруком" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області яким просить суд скасувати постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 22.03.2016 року №10.

Крім того позивачем подано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 22.03.2016р. №10, до набрання законної сили постановою адміністративного суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруком» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захисту прав споживачів» від 22.03.2016р. №10.

Дане клопотання мотивоване тим, що постанова від 22.03.2016р. №10 є виконавчим документом та виконується в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", строк добровільного виконання зазначеної постанови є обмеженим (15-днів з дня її отримання (23.03.2016р.), тобто до 06.04.2016р.), та значно меншим ніж розумний строк розгляду даної справи. Сума штрафу, який застосовано постановою від 22.03.2016 р. №10 є значною а саме 232 086 грн. повернення вказаної суми з бюджету у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову та скасування постанови від 22.03.2016р. №10 потребує значних зусиль та займе багато часу.

Крім того, на думку позивача, є явні ознаки, які свідчать про очевидність протиправності постанови від 22.03.2016р. №10, а саме: постанова від 22.03.2016р. №10 прийнята всупереч п. 4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1177 на підставі акту, в якому не зафіксовано жодних порушень позивачем іншого законодавства про захист прав споживачів; постанова від 22.03.2016р. №10 прийнята у зв'язку з проведенням перевірки на підставі анонімного звернення, що згідно ст.ст. 5, 6 Закону України «Про звернення громадян» є незаконним; підставою для застосування штрафу є висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №119 від 03.03.2016р., який суперечить результатам експертизи (випробування) арбітражної проби, яка залишилась у позивача, проведеної в акредитованій лабораторії ПАТ «Закарпатнафтопродукт-Мукачево», свідоцтво про атестацію №РВ-0025-14 від 23.06.2014р., за результатами якої було складено паспорт якості №37 від 01.03.2016р., відповідно до якого зразок відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» та додатку 2 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельних, судових та котельних палив, тобто суперечить висновкам експертизи (випробування), проведеній позивачем в порядку, визначеному ст. 18 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У звязку з вищенаведеним позивач вважає, що дія постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 22.03.2016р. №10 повинна бути зупинена.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча судом вживалися заходи щодо повідомлення про час та місце розгляду справи, які передбачені главою 3 розділу ІІ КАС України, а відтак суд вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дослідивши необхідні для розгляду клопотання матеріали адміністративної справи, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені не перешкоджає розглядові таких питань.

Так, відповідно до статті 117 КАС України, суд за клопотанням позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Отже, виходячи із змісту даних норм, суд вважає, що такий інститут адміністративного судочинства як забезпечення адміністративного позову, спрямований на виконання завдання адміністративного судочинства, що передбачене статтею 2 КАС України.

Відповідно до статті 117 частин 3 та 4 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або заборони вчиняти певні дії.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Аналіз частини 1 статті 117 КАС України вказує на необхідність існування: 1) очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наданих позивачем, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, а також оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З врахуванням наведеного суд, приходить до висновків, що вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову у спосіб, що вказаний у клопотанні, фактично вирішить спір у даній адміністративній справі без розгляду її по суті.

З врахуванням наведеного суд, приходить до висновків, що вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 22.03.2016р. №10, до набрання законної сили постановою адміністративного суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруком» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захисту прав споживачів» від 22.03.2016р. №10, на момент розгляду даної справи в суді, фактично вирішить даний спір у даній адміністративній справі без розгляду даної справи по суті, оскільки таким чином буде відновлено становище осіб, які беруть участь у справі, а саме до моменту вирішення спору по суті, суд фактично позбавить можливості Інспекцію з питань захисту прав споживачів в Одеській області здійснювати свої функції, які надані такій згідно Закону України «Про захист прав споживачів» при виконанні нею своїх обовязків то суд вважає, що така постанова є предметом розгляду даної справи по суті і такі питання повинні зясовуватися в ході судового розгляду даної справи по суті так як, без зясування всіх фактичних обставин справи стверджувати, що таке містить очевидні ознаки протиправності є передчасним та неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що дане клопотання про забезпечення адміністративного позову на момент його розгляду судом є необґрунтованим, так як таке ґрунтується виключно на припущеннях позивача, не підтверджене жодними належними та допустимими доказами які б підтверджували наявність підстав передбачених ст. 117 КАС України для необхідності забезпечення судом даного позову у спосіб який просить позивач, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 117, 118, 160,165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруком" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруком" до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про скасуванння постанови про накладення стягнень - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1