Справа № 357/3183/16-а
Суддя: Рябченко Л. А.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3183/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 5 справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчудження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.03.2016 звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Такуєва Олександра Валерійовича про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 19.02.2016, стягнути судові витрати.

Вимоги обґрунтував тим, що 10.03.2016 отримав рекомендованим листом постанову про відкриття провадження від 19.02.2016 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 19.02.2016.

Оскаржувана постанова є неправомірною з огляду на наступне:

арешт накладається на майно з метою його реалізації або передачі стягувачу, проте в даному випадку арешт був накладений з метою тиску на боржника, та змусити його внести всю суму боргу відразу;

проте, він є пенсіонером та має рахунок в банку, про що повідомляв державного виконавця та просив проводити стягнення з пенсії, на що виконавець ніяк не відреагував;

крім того, арешт на майно накладається після закінчення строку на добровільне виконання виконавчого документа та з врахуванням пропозиції боржника щодо переліку майна, на яку в першу чергу може бути накладене стягнення, та з врахуванням розміру боргу.

Натомість в порушення вимог законодавства у день відкриття провадження наклав арешт та заборону відчудження всього належного позивачу майна, навіть не захотів слухати його пояснення та пропозиції, відмовився знімати арешт, чим грубо порушив його права на розпорядження належним йому майном. Боржник є поручителем за кредитним договором та має незначну заборгованість, в той час як позичальник володіє і достатнім майном і коштами для погашення боргу, але необхідні дії щодо стягнення з нього суми боргу не вживаються.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що він діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника відкрив за заявою стягувача одночасно з відкриттям провадження. Потім проводив дії по виявленню майна, на яке може бути звернене стягнення та яке може бути реалізоване. Пенсію позивач отримує від ГУ ПФУ в Київській області, про що є відомості у виконавчому провадженні, тому державний виконавець не може накласти стягнення на пенсію, а лише закрити виконавче провадження та направити його по територіальності.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2016 державним виконавцем Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Такуєвим О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 50227833 на виконання виконавчого листа № 2/357/3455/13, виданого 11.02.2015 Білоцерківським міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «АІСЕ Україна» боргу в розмірі 3915,95грн.. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення в 7-денний строк з дня винесення постанови.

Того ж дня, 19.02.2016 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчудження в межах суми боргу на підставі заяви стягувача від 10.02.2016, керуючись ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження». П.2 постанови заборонено здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить боржнику. Дану постанову боржник отримав рекомендованим листом 10.03.2016, про що свідчить зворотнє повідомлення.

Обстеживши майновий стан боржника, державний виконавець отримав відповідь від 22.02.2016 від Пенсійного фонду України про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Київській області та отримує пенсію в розмірі 1727,99грн.. Інша інформація в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

Відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження»:

«Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з

моменту винесення постанови та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання

цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,

пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець

одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.»

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»:

«Арешт майна боржника застосовується для забезпечення

реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним

виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей

боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у

банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення

заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на

його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше

наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного

виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час

відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного

робочого дня із дня виявлення майна.»

Відповідно до ч.1, 2, 4-8 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження»:

«Звернення стягнення на майно боржника полягає в його

арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу

чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші

цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у

банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах

у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на

рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових

установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з

моменту їх виявлення.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей,

достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно

звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком

майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення

стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті

види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути

стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника

остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і

обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з

урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на

боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник

володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на

його частку, що визначається судом за поданням державного

виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим

провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної

плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну

ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому

разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для

виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Державний виконавець проводить перевірку майнового стану

боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення

строку для самостійного виконання.»

Враховуючи вимоги вищевказаних норм законодавства, державний виконавець фактично наклав арешт на все належне майно боржника та заборону його відчудження з метою солідарного стягнення суми боргу в розмірі 3915,95грн., що є неспівмірним та недоцільним при виконанні рішення суду. Адже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення

реального виконання рішення та з метою його реалізації. Проте, опис рухомого майна боржника не проводився, а реалізація нерухомого майна є недоцільною та неприпустимою в даному випадку. Крім того, державним виконавцем було встановлено, що боржник має кошти та рахунок, на який отримує пенсію в розмірі 1727,99грн., проте відповідні заходи для виконання рішення суду за рахунок цих коштів державним виконавцем не вжиті, а лише формально накладений арешт на все майно боржника, чим порушені його права на розпорядження належним йому майном.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження оскаржена у встановлений ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» строк та підлягає до скасування як протиправна з огляду на викладене.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати понесені позивачем, підлягають до стягнення з відповідача. На підставі ст.ст. 11, 25, 57,52 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 104, 106, 160 ч.3, 162, 163, 181, 254, 261, 159-163, 167, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позов.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Такуєва Олександра Валерійовича про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження від 19.02.2016.

Стягнути з Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп..

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. А. Рябченко