Справа № 826/15237/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2016 року письмове провадження № 826/15237/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

Київського міського голови

про визнання протиправним та скасування розпорядження

Позивач - ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Київського міського голови від 10 липня 2015 року № 461 «Про застосування заходу дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.»;

- стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 11 450 грн.;

- стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_1, недоплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7237,56 грн.;

- стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 413, 34 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване розпорядження є безпідставним та протиправним, оскільки порушень направлення документів ним не було допущено.

В судових засіданнях позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю та просили суд скасувати оскаржуване розпорядження як протиправне, а з метою відновлення порушеного права позивача стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, матеріальну та моральну шкоду.

Представник відповідачів щодо задоволення позову заперечував, зазначив, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження Київський міський голова діяв на підставі, в межах повноважень і відповідно до діючого законодавства, оскільки факти порушення позивачем трудової дисципліни встановлені комісією та наведені у висновках, які зазначені в акті службового розслідування від 17.06.2015 р.

Суд за сумісним клопотанням сторін, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 працює в апараті виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на посаді начальника управління електронного урядування та захисту інформації з 15 вересня 2011 року. З 05 травня 2015 року переведений на посаду начальника управління інформаційно-комунікаційних систем та захисту інформації апарату.

Розпорядженням Київського міського голови від 22.04.2015 року № 204 «Про проведення службового розслідування» наказано провести службове розслідування стосовно начальника управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1.» з метою перевірки фактів невиконання службових обов'язків, що призвело до ненадання звіту на вимогу Київської міської ради стосовно надання звіту про виконання комплексу робіт відповідно до Міської цільової програми з розвитку електронного урядування в місті Києві на 2012-2014 року.

22 квітня 2015 року розпорядженням Київського міського голови № 204 «Про відсторонення ОСОБА_1.» на час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов'язків за посадою.

Відповідно до пункту 3 наказу керівника апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 квітня 2015 року № 40-к позивачу припинено нарахування премій з моменту ознайомлення з розпорядженням Київського міського голови від 22 квітня 2015 року № 204 «Про відсторонення ОСОБА_1.», до моменту завершення службового розслідування.

За результатами службового розслідування Апаратом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), складено акт від 17.06.2015 р., яким за незадовільне виконання доручення від 12 грудня 2015 року № 34190 (лист від 11.12.2014 № 225-КР-1784), порушення вимог Порядку роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва», та неефективний контроль за станом виконавської дисципліни в управлінні, невиконання вимог п.п. 9.1,9.3 та 9.5 Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) запропоновано Київському міському голові ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 - оголосити догану.

10 липня 2015 року розпорядженням Київського міського голови № 461 «Про застосування заходу дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.» позивачу оголошено попередження про неповну службову відповідність за ненадання належно оформленої відповіді на лист заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_3 від 11 грудня 2014 року № 225-КР-1784, порушення Порядку роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» у виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), районних в місті Києві державних адміністраціях, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 грудня 2012 року № 2369, та неефективний контроль за станом виконавської дисципліни в управлінні, невиконання вимог п.п. 9.1., 9.3. та 9.5. Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що призвело до неотримання заступником міського голови - секретарем Київської міської ради ОСОБА_3 належно оформленої відповіді на лист від 11 грудня 2014 року № 225-КР-1784.

Формулювання резолютивної частини розпорядження встановлює об'єктивну сторону проступку, та складається з трьох частин:

1. ненадання належно оформленої відповіді на лист заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_3 від 11 грудня 2014 року № 225-КР-1784;

2. порушення Порядку роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» у виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), районних в місті Києві державних адміністраціях, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 грудня 2012 року № 2369;

3. неефективний контроль за станом виконавської дисципліни в управлінні, невиконання вимог п.п. 9.1., 9.3. та 9.5. Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що призвело до неотримання заступником міського голови - секретарем Київської міської ради ОСОБА_3 належно оформленої відповіді на лист від 11 грудня 2014 року № 225-КР-1784.

Позивач вважаючи розпорядження про застосування заходу дисциплінарного впливу таким, що винесено безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до пункту 2 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 14 Закону України "Про Державну Службу" визначено особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців. А саме: встановлено додаткові підстави для такої відповідальності - невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. Встановлено додаткові види дисциплінарних стягнень: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду. Оскільки порядок застосування таких заходів впливу в Законі України "Про державну службу" не передбачено, суд вважає, що при притягненні до додаткової відповідальності працівника має застосовуватись загальний порядок застосування дисциплінарних стягнень, що визначений Кодексом законів про працю України (далі - Кодекс).

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником його трудових обов'язків.

Противоправною вважається дія чи бездіяльність, яка порушує вимогу закону чи підзаконних актів, які встановлюють трудові обов'язки працівника. Обов'язковим складом дисциплінарного проступку є вина працівника в будь-якій формі (умислу чи необережності).

Згідно із приписами ст. 148 Кодексу, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що Відповідач строк передбачений ч. 2 ст. 148 КЗпП до уваги не брав, застосував до позивача дисциплінарне стягнення з порушенням шестимісячного строку.

Як зазначено вище, оскаржуваним розпорядженням позивачу оголошено попередження про неповну службову відповідність за ненадання належно оформленої відповіді на лист заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_3 від 11 грудня 2014 року № 225-КР-1784, порушення Порядку роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» та неефективний контроль за станом виконавської дисципліни в управлінні, невиконання вимог п.п. 9.1., 9.3. та 9.5. Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003, № 851-IV, "Про електронний цифровий підпис" від 22.05.2003, № 852-IV, постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1453 "Про затвердження Типового порядку здійснення електронного документообігу в органах виконавчої влади".

Відповідно до статті 9 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів.

Порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про основні засади розвитку інформаційного суспільства в Україні на 2007 - 2015 роки", враховуючи рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 520/2589 "Про порядок розроблення, затвердження та виконання міських цільових програм у місті Києві", з метою розвитку електронного урядування у місті Києві Київська міська рада затвердила Міську цільову програму розвитку електронного урядування в місті Києві на 2012 - 2014 роки.

Одним з напрямом діяльності вказаної програми було створення Інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва".

Вказану Інформаційно-телекомунікаційну систему впроваджено з метою оброблення електронних документів в структурних підрозділах Київради та її виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації), районних в місті Києві державних адміністраціях та комунальних підприємствах, установах та організаціях, які відносять до сфери їх управління; створення системи взаємодії між користувачами системи; впровадження електронної системи обміну інформацією між користувачами; контролю виконавчої дисципліни.

З метою визначення структури, складових та призначення інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» Київської міської ради та її виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації), рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2012 року № 689/8973 затверджено Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва».

Так, пунктом 4.5 зазначеного Положення визначено, що адміністратором інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» є структурний підрозділ апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідає за функціонування та експлуатацію інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» і здійснює контроль за дотриманням правил, процедур, технології обробки інформації абонентами (користувачами).

Відповідно до Положення про управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 серпня 2011 року № 1437, однією з функцій управління є здійснення функції організатора робіт із розвитку інфраструктури електронного урядування та захисту інформації, зокрема, впровадження електронного документообігу та електронного архіву.

Правила роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі "Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва" (далі - ІТС ЄІПК, Система) у виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), районних у місті Києві державних адміністраціях встановлює Порядок роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі "Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва" на базі системи електронного діловодства "АСКОД", затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.12.2012 № 2368.

Згідно п. 36. Порядку № 2368 обмін інформацією між структурними підрозділами установи відбувається лише в електронному вигляді.

Під час розгляду справи позивач повідомив, що за період з 2012 року по 2014 рік створено Інформаційно-телекомунікаційну систему "Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва", впроваджено єдиний захищений документообіг до якого підключено 1000 абонентів та 1500 користувачів, автоматизовано усі процеси діловодства.

Абонентами ТС ЄІПК є секретаріат Київської міської ради; апарат ВО КМР (КМДА); структурні підрозділи ВО КМР (КМДА); районні в м. Києві державні адміністрації; підприємства, установи, організації, що належать територіальній громаді м. Києва.

Також, повідомив, що з 25 січня 2013 року в секретаріаті Київради, структурних підрозділах Київської міської державної адміністрації (апараті, департаментах, управліннях, службах), у РДА, організаціях та підприємствах, що належать до комунальної власності міста впроваджено програмне забезпечення АСКОД.

В ІТС ЄІПК автоматизовано усі процеси діловодства (службова кореспонденція, звернення громадян, нормативно-розпорядчі документи, запити ЗМІ, публічна інформація, внутрішня кореспонденція), запроваджено електронно-цифровий підпис (ЕЦП) документів із застосуванням надійних засобів захисту.

Починаючи з 01 листопада 2014 року в ІТС ЄІПК запроваджено повний електронний документообіг, тобто у межах ІТС ЄІПК вся службова кореспонденція функціонує у вигляді електронних документів з ЕЦП, окрім вихідних документів, які надсилаються адресатам за межі системи.

Крім цього, позивач повідомив суд, що на нараді Київської міської ради 25 січня 2013 року погоджено, що реєстрація документів буде здійснюватися у системі електронного документообігу АСКОД, а обмін електронними документами між двома абонентами: виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київською міською радою буде здійснюватися через це програмне забезпечення. Вирішено не запроваджувати додаткового регламенту обміну інформацією в єдиному просторі з огляду на економію ресурсу та єдине нормативне регулювання.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні - вересні 2014 року проведено навчання депутатів Київської міської ради та ознайомлено їх із порядком роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі "Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва" на базі системи електронного документообігу "АСКОД" у секретаріаті Київської міської ради на виконання розпоряджень заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_3 від 18.07.2014 № 42 "Про проведення навчання депутатів Київської міської ради VII скликання в системі електронного діловодства "АСКОД".

Під час розгляду справи судом встановлено, що 12 грудня 2014 року до Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов лист Київської міської ради від 11.12.2014 року № 225-КР-1784 (вхідний № 34190) стосовно надання звіту про виконання комплексу робіт відповідно до Міської цільової програми з розвитку електронного урядування в місті Києві на 2012-2014 року за підписом ОСОБА_3

Вищевказаний лист надійшов до Управління в електронній формі через систему електронного документообігу та зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва», з встановленим терміном виконання в 10 днів.

22.12.2014 року начальник управління електронного урядування та захисту інформації ОСОБА_1 підписав лист електронним цифровим підписом. 23.12.2014 року супровідний лист разом з додатками (відпрацьованим звітом) відправлений заступнику Київського міського голови - секретарю Київської міської ради ОСОБА_3 електронним документом за № 09/025-119, через інформаційно-телекомунікаційну систему «Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» (а. с. 23-28).

Згідно інформаційного листа № 09/021-52 В від 05.05.2015 року начальника управління документального забезпечення апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4, лист за № 09/025-119 залишився в системі із статусом «відправлено», але не прийнятий до розгляду ОСОБА_3

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Згідно ст. 11 вказаного Закону електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Згідно ч. 5 ст. 11 Закону якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Отже, користувачі системи електронного документообігу «АСКОД» які мають доступ до ІТС ЄІПК можуть у використовувати у своїй діяльності автоматизовані процеси модулів (вхідна/вихідна документація, тощо). Судом встановлено, та не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи, що юридична особа секретаріат Київської міської ради є абонентом ІТС ЄІПК із 28 листопада 2012 року. ОСОБА_3 є користувачем ІТС ЄІПК із 19 червня 2014 року.

Відповідно до п. 6 Порядку № 2368, усі користувачі зобов'язані систематично перевіряти надходження документів в ІТС ЄІПК.

Пунктом 24 Порядку № 2368, за факт отримання документів у Системі, їх розгляд, доведення до виконавців та контроль за виконанням несе відповідальність керівник структурного підрозділу установи та особа, відповідальна за ведення діловодства у структурному підрозділі (далі - діловод), або інша, визначена керівником особа, про що обов'язково повідомляється адміністратору ІТС ЄІПК для визначення маршруту документа.

Із акту службового розслідування вбачається, що в секретаріаті Київської міської ради, кореспонденцію, яка надходить в електронному вигляді через СЕД АСКОД. депутати отримують самостійно, заходячи в систему електронного документообігу АСКОД під своїм персональним логіном та паролем. Вхідна кореспонденція, що адресована депутатам Київської міської ради у паперовому вигляді, передається з управління по роботі з кореспонденцією Київського міського голови та Київської міської ради секретаріату Київської міської ради через журнали обліку службової кореспонденції постійним комісіям Київради, депутатським групам та фракціям, до складу яких входить депутат Київської міської ради (а.с. 54)

Однак, як встановлено під час розгляду справи, звіт, що направлено 23.12.2014 року позивачем заступнику Київського міського голови - секретарю Київської міської ради ОСОБА_3 електронним документом за № 09/025-119, через інформаційно-телекомунікаційну систему «Єдиний інформаційний простір територіальної громади м. Києва станом на 28.04.2015 року користувачем не отримано з причини не переведення його у паперовий формат відповідним працівником. Висновком службового розслідування з посиланням на інформацію, надану секретаріатом Київської міської ради листом від 29.04.2015 року № 225- СКА-14949 факт надходження електронного відправлення не заперечується.

Таким чином об'єктивна сторона дисциплінарного проступку за формулюванням розпорядження (частини 1 та 2) відсутня, оскільки, як встановлено службовим розслідуванням, позивач службове завдання виконав.

Одночасно слід зазначити, що дорученням Київського міського голови ОСОБА_2 від 11.09.2014 року № 23793 щодо здійснення заходів для забезпечення переходу з 01.11.2014 року на повний електронний документообіг (за винятком вихідних документів, які надсилаються адресатам за межі ІТС «Єдиний інформаційний простір територіальної громади м. Києва»), позивачу заборонено виготовляти документи в паперовому вигляді.

Крім цього п.п. 29., 35 Порядку № 2368, передбачено надіслання паперового оригіналу документа, оформленого відповідно до Інструкції з діловодства лише у випадку, якщо адресат не є користувачем ІТС ЄІПК. Також, п. 2 Порядку визначено, що з питань не врегульованих цим порядком, необхідно керуватися нормами законодавства України.

Таким чином суд погоджується із доводами позивача, що надаючи відповідь в електронній формі за електронним цифровим підписом на лист в електронній формі заступника міського голови-секретаря Київської міської ради від 12.2014 року № 225-КР-1784 ОСОБА_3, який є користувачем системи, він не порушував вимог Порядку роботи з документами в інформаційно-телекомунікаційній системі Єдиний інформаційний простір територіальної громади міста Києва» у виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районних в місті Києві державних адміністраціях, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 грудня 2012 року № 2368.

Щодо порушення позивачем вимог п.п. 9.1., 9.3. та 9.5. Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Під час проведення перевірки комісія дійшла висновку, що позивач не визначив для підлеглих обов'язку вести діловодство, що включає в себе, зокрема, і відправлення листа Управління 22.12.2014 року № 09/025-119.

Так, комісією встановлено, що відповідь на лист від 11.12.2014 № 225-КР-1784 була надіслана ОСОБА_6 в електронному вигляді ОСОБА_3 як депутату Київської міської ради, а не як заступнику міського голови - секретарю Київради, що виключило з ланцюга документообігу управління по роботі з кореспонденцією Київського міського голови та Київської міської ради секретаріату Київської міської ради, яка мала перевести електронний документ у паперовий вигляд. Саме відсутність паперового документу, на думку комісії, призвела до не отримання відповіді ОСОБА_3 у встановлений строк.

Фактично зміст об'єктивної сторони дисциплінарного проступку за формулюванням розпорядження (частини 3) зведена до того, що Начальник Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 не перевірив вибір його підлеглою адресата ОСОБА_6 під час відправлення відповіді на лист від 11.12.2014 № 225-КР-1784.

У той же час з письмових пояснень позивача вбачається, що на виконання вимог Порядку № 2368 в управлінні електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації), як і у всіх інших користувачів ТС ЄІПК, складені та затверджені заявки на розподіл обов'язків між користувачами ІТС ЄІПК в межах підрозділу - управління електронного урядування та захисту інформації апарату. Відповідно до цих заявок (технологічних карток) ОСОБА_6 визначена працівником управління, на яку покладені обов'язки служби діловодства. Саме відповідно до вимог пунктів 8, 35, 38, 55 Порядку ОСОБА_6, на яку покладені в установленому порядку обов'язки діловода організації, зареєструвала та відправила лист управління від 22.12.2014 № 09/025-119 адресату ОСОБА_3, який є користувачем ІТС ЄІПК із 19 червня 2014 року.

Суд не втручається в дискреційні повноваження відповідача, щодо встановлення порядку організації документообігу. За ініціативою відповідача в організаціях може бути створено два паралельних або змішаний документообіг в якому певні користувачі мають використовувати лише паперові або лише електронні документи. У той же час правила, за дотримання яких працівники притягаються до дисциплінарної відповідальності мають бути викладені чітко та недвозначно.

За відсутності чітких правил проводженням з документами технічна помилка, якщо така була наявною, підлеглого (ОСОБА_6.) у дотриманні правил документообігу не може свідчити про наявність вини у діях її керівника з підстав, що, до посадових обов'язків позивача віднесено організацію роботи управління, контроль за підлеглими. На керівника не може бути покладено контроль за виконанням простих операцій, оскільки втрачається ієрархічного розподілення обов'язків в організації. Під час проведення розслідування не було встановлено, що порушення підлеглих позивача були вчинені умисно або носили систематичний характер, що зумовлювало б необхідність втручання керівника у звичайний робочій процес.

Таким чином, суд вважає недоведеним матеріалами справи склад дисциплінарного проступку: в частині порушення позивачем вимог п.п. 9.1,9.3 та 9.5 Положення про Управління електронного урядування та захисту інформації апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за формулюванням частини 3 резолютивної частини розпорядження.

Вищевказане у сукупності свідчить про протиправність оскарженого розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоду в розмірі 11 450 грн. матеріальної шкоду в розмірі 1 413, 34 грн.; та недоплаченого середній заробіток за час відсторонення від посади в розмірі 7237,56 грн.; судом встановлено наступне.

Як зазначалося, 22 квітня 2015 року розпорядженням Київського міського голови № 204 «Про відсторонення ОСОБА_1.» на час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов'язків за посадою.

Відповідно до пункту 3 наказу керівника апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 квітня 2015 року № 40-к позивачу припинено нарахування премій з моменту ознайомлення з розпорядженням Київського міського голови від 22 квітня 2015 року № 204 «Про відсторонення ОСОБА_1.», до моменту завершення службового розслідування.

Відповідно до частини першої ст. 22 Закону № 3723-XII відсторонення здійснюється зі збереженням заробітної плати.

Оскільки, згідно ст. 33 Закону заробітна плата державних службовців складається не лише з посадового окладу, а й з доплат і надбавок, на думку суду, позивач має право на отримання додаткової заробітної плати за період відсторонення.

Як визначено постановою Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.1992, № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100(зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

З урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

З довідки від 30.07.2015 року №09/030-137 про доходи вбачається, що заробітна плата позивача за лютий 2015 року, що враховується при розрахунку середньої заробітної плати, становила 6 208,52 грн., за березень 2015 року - 6 018,29 грн.

За період з 22 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року фактично відпрацьовано 6 робочих днів; за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року фактично відпрацьовано 41 робочий день: лютий 2015 року - 20 днів, березень 2015 року - 21 день.

Заробітна плата за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року, що враховується при розрахунку середньої заробітної плати становить 12 226,81 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи складає 298,21 грн., (12 226,81 грн./41 день = 298,21 грн.).

При розрахунку розміру середнього заробітку за час відсторонення позивача від роботи слід виходити із кількості робочих днів, зазначених у листах Міністерства соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" та табелів обліку робочого часу.

Так, за 6 робочих днів квітня 2015 року, 18 робочих днів травня та 13 робочих днів червня 2015 року належить до сплати 11033,77 грн. (298,21 грн. х 37 робочих днів).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за період з 22 квітня по 30 квітня 2015 року та травень-червень 2015 року складає 11 033,77 грн.

Згідно довідки відповідача 1 від 10.09.2015 року № 09/030-163, у травні - червні 2015 року позивачем отримано 5 675, 69 грн. (3 369,54 - за травень 2015 року та 2 306, 15 грн. за червень 2015 року).

Відтак, отримані доходи (всього 5 675, 69 грн.) підлягають зарахуванню при присудженні позивачу заробітку за час вимушеного прогулу (відсторонення від роботи).

Таким чином, на користь позивача слід стягнути всього 5 358, 08 грн. (11033,77 грн. - 5 675,69 грн.).

Стосовно вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з підпунктів 1, 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач на підтвердження своїх доводів про завдання йому матеріальної та моральної шкоди зазначив, що у період проведення службового розслідування він дуже нервував, хвилювався за свою подальшу працю та життя. Зазначив, що він самостійно виховує двох дітей. Молодший син ОСОБА_7 (2008 р.н.) інвалід III групи з 2012 року, а у листопаді 2014 року проведено операцію на легеневій аорті. ОСОБА_7 потребує медичного та фізичного догляду. У зв'язку із позбавленням позивача 50-ти відсотків заробітку він не може повноцінно доглядати дитину-інваліда, у зв'язку із чим змушений був займати кошти у друзів на ліки. Крім цього після того як позивач дізнався про застосування до нього заходу дисциплінарного впливу - попередження про неповну службову відповідність, його самопочуття погіршилося, у нього стався гіпертонічний криз, що підтверджується листком непрацездатності від 27 липня. Також вказує, що на лікування ним було витрачено 1413,34 грн. на підтвердження чого надав копії чеків на придбання ліків.

У той же час позивачем не обґрунтовано заявленого розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 11 450 грн. Не надано доказів, що саме незаконне рішення, а не інші обставини, зокрема намагання роботодавця з'ясувати всі обставини справи, спричинили хвилювання. У справі відсутні також докази, що наявні хвилювання мали ступень страждань. Як вбачається з позову порушення сталих зв'язків під час відсторенння від посади пов'язано не безпосередньо з незаконним рішенням, а опосередковано, через втрату частини заробітку під час проведення розслідування. При цьому незаконність дій відповідача під час розслідування не оскаржується.

Щодо відшкодування шкоди у розмірі 1413,34 грн., суд зазначає, позивачем не доведено причинного зв'язку між понесеними витратами на лікування та діями відповідача. Послідовність подій: винесення оскаржуваного рішення та хвороба (за листком непрацездатності серія АГФ № 232998 з 13 липня по 27 липня 2015 року) на лікування якої витрачені кошти сама по собі не свідчить про достатній та необхідний зв'язок між цими подіями.

За правилами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачами не доведено законності оскаржуваного розпорядження, а натомість встановлені обставини вказують на його протиправність. Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись приписами ст.ст. 69-71, 124, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Київського міського голови від 10 липня 2015 року № 461 «Про застосування заходу дисциплінарного впливу до ОСОБА_1.»;.

3. Стягнути з Апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1, недоплачений середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 23.04.2015 р. по 30.06.2015 р. в розмірі 5 358, 08 грн.;

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Р.О. Арсірій