Справа № 463/5959/15-а,2-а/463/34/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. Справа № 876/1655/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Попка Я.С.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Марадь С.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2016 року по справі № 463/5959/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо припинення йому виплати пенсії та зобов'язати відповідача поновити та виплатити йому пенсію з 01 квітня 2015 року у призначеному розмірі.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що частиною 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вказує, що неприйняттям спеціальних Законів до 1 червня 2015 року, щодо призначення всіх пенсій, автоматично скасовуються всі норми щодо пенсійного забезпечення зазначених осіб, тобто і норма ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зміни до якої були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. не діє в частині невиплати пенсій працюючим пенсіонерам з 1 червня 2015 року.

В судовому засіданні позивач надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечила проти них.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач є державним службовцем, працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу організації погашення заборгованостей управління погашення заборгованостей Головного управління ДФС у Львівській області, що підтверджується записами трудової книжки, а отже має право на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України «Про державну службу», а тому на нього розповсюджується дія ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції. Тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки МСЕК №005386 від 01.07.1998 року ОСОБА_1 під час первинного огляду безтерміново встановлено третю групу інвалідності з дитинства (а.с.12). У зв'язку з чим йому було призначено пенсію по інвалідності відповідно до розділу IV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та видано відповідне посвідчення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України"; «Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 року №911, який набрав чинності з 01.01.2016 року, ст.. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 01.12.2014 року переведений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу організації погашення заборгованостей управління погашення заборгованостей Головного управління ДФС у Львівській області, що підтверджується записами трудової книжки (а.с.8).

Як наслідок, враховуючи вищевикладені законодавчі норми, та ту обставину, що позивач на момент звернення до суду (на день розгляду справи) працював в державному органі, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова було правомірно припинено виплату позивачу пенсії починаючи з 01.04.2015 року.

Колегія суддів вважає помилковим покликання апелянта як на підставу відновлення з 01.06.2015 року виплати пенсії на п.5 Прикінцевих положень Закону №213-VIII оскільки, останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої та у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказана позиція узгоджується із позицією викладеній в постанові Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року К/800/40894/15.

Таким чином, позивач отримуючи пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є посадовою особою органу державної влади, а отже дія Закону України №213-VІІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади на нього поширюється в повному обсязі.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з прийнятими змінами в законодавстві, якими врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення, з 01 квітня 2015 року виплата пенсії позивачу відповідачем припинена правомірно та підстав для її поновлення з 01 червня 2015 року позивачу не має.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2016 року по справі № 463/5959/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Я.С. Попко

Повний текст ухвали виготовлено 21 квітня 2016 року.