Справа № 815/518/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/518/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23145159 від 24.07.2015 року 19:49:22, номер запису про право власності: 10550777 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», , країна реєстрації: Україна, адреса: м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8 на нерухоме майно - квартира, об'єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 27, 4 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений Кредитний договір №0 (при застосуванні ануїтентної схеми погашення), за умовами якого Банк зобов'язався надати мені кредит на споживчі потреби в сумі 57 000 доларів США на строк до 27.11.2028 року включно зі сплатою 12,4 % річних, а він, позивач, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти у терміни, передбачені Кредитним договором.

Також 27.11.2007 року була укладена додаткова угода №1 до вказаного вище

договору, якою внесені зміни в додатки №2 та №3 до Договору та уточнені розміри і

процентних ставок за користування кредитом.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 27.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком Олегом Борисовичем. Відповідно до умов якого позивач передав Банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру під АДРЕСА_1 загальною площею 40,4 к в. м., житловою площею 27,4 кв.м.

При посвідченні Договору іпотеки нотаріусом Калінюком О.Б. була накладена заборона відчуження на Предмет іпотеки та внесений запис про обтяження іпотекою до Державного реєстру іпотек.

Також позивач зазначає, що в грудні 2015 року із матеріалів цивільної справи № 521/16547/13-ц за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, яка знаходиться в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси із ксерокопії витягу, наданого представником TOB «Кей-Колект» до матеріалів справи, йому стало відомо, що 24.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. на підставі заяви уповноваженої особи TOB «Кей-Колект» було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та вчинено дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру під № 2 в будинку під АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 к в. м., житловою площею 27,4 кв.м за TOB «Кей-Колект».

Разом з тим позивач зазначає, що 24.09.2015 року він звертався до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області з заявою про надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, за ким зареєстровано право власності на його квартиру - предмет іпотеки. Проте, 25.09.2015 року Державний реєстратор Фарина Л.В. відмовила ОСОБА_1 у наданні такої інформації.

Так, позивач вважає, що прийняте 24.07.2015 р. приватним нотаріусом КМНО Сафоновим Б.М. рішення про державну реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за 'ГОВ «Кей -Колект» є незаконним, прийнятим з перевищенням повноважень, всупереч вимогам ч. 5 ст. 3, ч. 9 ст. 15 та ч. 1 ст. 16, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», порушенням Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, письмових заперечень проти позову, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не надав.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства, письмових заперечень проти позову, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не надав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

27.11.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено кредитний договір №0 (Далі - Кредитний договір) (а.с. 12-16).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 57000,00 USD, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених Кредитним договором.

27.11.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. (а.с. 17-19)

12.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило Товаривству з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" () відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов'язанням ОСОБА_1 по Кредитному договору (а.с.24-30).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41215031, відповідач 24.07.2015 року здійснив реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей Колект".

Так, відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, на підставі ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є уповноваженою особою та згідно ст.4,8 цього ж Закону здійснює повноваження щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, ч.1, п.2 ч.1 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.7 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси під час вчинення нотаріальних дій повинні дотримуватися Законів України, постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №1952- IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч.4 ст.15 Закону №1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина 1 ст.15 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч.1 ст.9 Закону №1952-IV, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч.9 ст.15 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону, державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Згідно п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно не мало місця.

ТОВ "Кей Колект" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі Іпотечного договору б/н від 27.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі під №3801, який містить застереження про можливість іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", у разі подання до територіальних органів Мін'юсту, посадовим особам органів місцевого самоврядування, адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; на підприємства як єдині майнові комплекси; на новосформовані земельні ділянки лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду загальною площею понад 1 га; на земельні ділянки загальною площею понад 1 га, які відводяться за рахунок земель лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду (у тому числі із зміною цільового призначення); на підставі договорів про інвестування та/або договорів про спільну діяльність, однією із сторін у яких є держава в особі органу управління майном або територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування або підприємства, установи, організації державної чи комунальної форми власності (крім випадків державної реєстрації права власності на об'єкти житлової нерухомості за фізичними особами); на об'єкти нерухомого майна загальною площею понад 5000 кв. метрів, що розташовані на земельній ділянці, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Згідно Указу Президента України від 06.04.2011 №401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Підпунктом 10 п.3 вказаного Положення передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Водночас зазначеному в реєстраційному записі, внесеному на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. від 24 липня 2015 року, підставою виникнення права власності значиться договір іпотеки №3801 виданий 27.11.2007 року, видавник приватний нотаріус Одеського МНО Калінюк О.Б.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. нотаріальна дія з нерухомим майном - предметом іпотеки не вчинялась, посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно не мало місця, а тому у нотаріуса не було повноважень на прийняття оскаржуваного рішення та проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, суд зазначає, що згідно п. 46 вказаного Порядку № 868, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Однак суду не було надано доказів, що ТОВ "Кей Колект" направляло документ, який підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця; письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Разом з тим відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. N 1304-VII не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином, направлення боржнику повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 16.03.2014 року вих. №735313/ЛЗ з застереженням щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири або реєстрації права власності на вказаний предмет іпотеки відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» не є згодою власника на відчуження нерухомого житлового майна, у розумінні п.1 ч.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Також, згідно розділу 5 Іпотечного договору від 27.11.2007 року, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, які сторони визначили наступним чином:

п.5.2.1. передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку"

5.2.2. отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

Проте, усупереч положенням розділу 5 Іпотечного договору, окремого договору, якій відповідно до положень п. 5.2.1. Договору надавав би право Іпотекодержателю ТОВ "Кей Колект" звертати стягнення на предмет іпотеки не існує.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до абз. 1, 5 п. 42 Порядку введення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23145159 від 24.07.2015 року 19:49:22, номер запису про право власності: 10550777 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», , країна реєстрації: Україна, адреса: м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8 на нерухоме майно - квартира, об'єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 27, 4 кв.м є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судом при вирішенні спору розподіляються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При подачі адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в суммі 551, 21 грн., згідно квитанції від 04.02.2016 року (а.с. 5).

Оскільки судовим рішенням позивачу було повністю задоволено заявлені позовні вимоги, то з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича повинно бути присуджено на користь позивача суму судового збору, який було сплачено при поданні вказаного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23145159 від 24.07.2015 року 19:49:22, номер запису про право власності: 10550777 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», , країна реєстрації: Україна, адреса: м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8 на нерухоме майно - квартира, об'єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 27, 4 кв.м.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот двадцять одна гривня двадцять одна копійка).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 18 квітня 2016 року.

Суддя О.А. Левчук

.