Справа № 2-а-37062/09
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/12229/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про визнання протиправним рішення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди

за касаційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням неодноразових уточнень позовних вимог просив:

визнати протиправним наказ відповідача про звільнення його з органів внутрішніх справ та відрахування з Харківського національного університету внутрішніх справ;

поновити його на службі в органах внутрішніх справ та у складі курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ;

зобов'язати відповідача відшкодувати матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 30 433,68 грн, а саме: витрати на утримання в університеті (перевести цю суму на розрахунковий рахунок університету) в розмірі 15 483,68 грн, вартість навчання в іншому учбовому закладі в розмірі 7 950 грн, грошове утримання за час вимушеного прогулу з листопада 2008 року по березень 2009 року в розмірі 2 000 грн, моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

28 листопада 2013 року позивач остаточно уточнив позовні вимоги та просив:

визнати незаконним наказ відповідача про звільнення його з органів внутрішніх справ та відрахування з Харківського національного університету внутрішніх справ;

поновити його на службі в органах внутрішніх справ та у складі курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ;

стягнути з відповідача на його користь грошове утримання за час вимушеного прогулу, але не більш ніж за рік;

стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

інші позовні вимоги залишити без розгляду.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року клопотання позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог задоволено, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відшкодувати позивачеві матеріальну шкоду - витрати на утримання в Харківському національному університеті внутрішніх справ за договором від 1 вересня 2007 року в розмірі 15 483,68 грн та вартість навчання позивача в іншому учбовому закладі в розмірі 7 950 грн - залишені без розгляду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Харківського національного університету внутрішніх справ від 20 листопада 2008 року № 621 о/с про відрахування з числа курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ України з 20 листопада 2008 року рядового міліції ОСОБА_1 Поновлено рядового міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ та у складі курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ з 21 листопада 2008 року. Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь позивача грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 21 листопада 2008 року по 20 листопада 2009 року в розмірі 3 918,11 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постанова суду в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ і у складі курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та стягнення на його користь грошового забезпечення за один місяць в розмірі 326,51 грн допущена до негайного виконання.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нове - про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Наказом Національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2005 року № 241 о/с ОСОБА_1 з 3 серпня 2005 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України та зарахований на навчання до складу курсантів факультету № 1 - юридичного (денна форма навчання за державним замовленням) Національного університету внутрішніх справ.

1 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Предметом зазначеного договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст за напрямом правознавство.

Згідно службової характеристики курсанта 4 курсу навчально-наукового інституту по підготовці фахівців для підрозділів слідства та дізнання Харківського національного університету внутрішніх справ від 17 грудня 2008 року рядовий міліції ОСОБА_1 за час навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, як відповідальний та дисциплінований курсант; сумлінно працює над вивченням навчального матеріалу; заохочувався керівництва курсу за сумлінне ставлення до несення служби в добовому наряді та старанність при проведені господарчих робіт; стягнень не має.

20 листопада 2008 року позивач на ім'я ректора Харківського національного університету внутрішніх справ подав рапорт, у якому просив відрахувати його з числа курсантів університету та звільнити з органів внутрішніх справ за власним бажанням, зобов'язався відшкодувати кошти, витрачені на його навчання.

У висновку за матеріалами службового розслідування від 20 листопада 2008 року зазначено про звернення позивача 20 листопада 2008 року до керівництва з питання відрахування позивача з числа курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справи України за власним бажанням у зв'язку з сімейними обставинами.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 20 листопада 2008 року № 621 о/с позивача відраховано з числа курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення), з 20 листопада 2008 року на підставі рапорту від 20 листопада 2008 року

20 листопада 2008 року відповідачем складений акт про відмову ОСОБА_1 розписатися про ознайомлення з наказом про звільнення та отримати документи (трудову книжку, атестат з додатком про отримання середньої освіти, обхідний лист та направлення до РВК).

Листом від 22 листопада 2008 року № 2/1315 відповідач направив на адресу ОСОБА_1 атестат з додатком про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 від 24 червня 2005 року, трудову книжку серії НОМЕР_1, довідку на військовозобов'язаного, звільненого з органів внутрішніх справ.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 24 листопада 2008 року представником відповідача за довіреністю отримано рапорт позивача від 20 листопада 2008 року про визнання його попереднього рапорту про відрахування з Харківського національного університету внутрішніх справ недійсним.

Відповідно до пункту 62 Положення звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Підпунктом «ж» пункту 63 Положення передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Звільнення зі служби за власним бажанням відповідно до зазначеної правової норми можливо при наявності двох обов'язкових умов: 1) власного бажання особи, яка проходить службу, для дострокового звільнення; 2) наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Відповідно до пункту 68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніше як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Трьохмісячний строк, встановлений зазначеною нормою, стосується періоду з дня подання рапорту про звільнення зі служби до постановлення наказу про звільнення і є обов'язковим для усіх учасників процедури звільнення, оскільки жодних винятків застосування такого строку не передбачено. До закінчення трьохмісячного строку попередження зазначені особи мають право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися при наявності поважних підстав про звільнення у більш короткий строк.

Верховний Суд України, рішення якого відповідно до положень частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх судів України, у постанові від 5 грудня 2011 року (справа № 21-236а11) сформулював наступну правову позицію: звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби за власним бажанням до закінчення трьохмісячного строку про таке звільнення, встановленого пунктом 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно з яким зазначені особи мають право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовились про звільнення у більш короткий строк, є протиправним.

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, позивача було звільнено зі служби за власним бажанням без дотримання встановленого Положенням трьохмісячного строку, тому наказ Харківського національного університету внутрішніх справ від 20 листопада 2008 року № 621 о/с, яким позивача відраховано з числа курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням в день подання рапорту, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з твердженнями апеляційного суду про те, що рапорт заступника начальника курсу навчально-наукового інституту по підготовці фахівців для підрозділів слідства та дізнання Харківського національного університету внутрішніх справ капітана міліції Яценка Ф.П. від 20 серпня 2008 року про його телефонну розмову з ОСОБА_1 про намір останнього звільнитися з органів внутрішніх справ не є тотожним рапорту особи, яка виявила бажання звільнитися, подання якого передбачено пунктом 68 Положення. Через відсутність письмового рапорту ОСОБА_1 від 20 серпня 2008 року про намір звільнитися за власним бажанням у відповідача не було підстав здійснити звільнення позивача саме 20 листопада 2008 року.

Відповідно до пункту 24 Положення (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про те, що задоволення позовних вимог про поновлення на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один рік обумовлене задоволенням позовної вимоги про скасування наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 20 листопада 2008 року № 621 о/с.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Ємельянова В.І.