Справа № 2-а-3539/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3539/11
ПОСТАНОВА

іменем України

15.06.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб протиправними та зобовязання здійснити певні дії та перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій посадових осіб протиправними та зобовязання здійснити певні дії та перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є пенсіонером, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та інвалідом 2-ї групи.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що інвалідам 2-ї групи, яким надано статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, призначається пенсія по інвалідності, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», у будь-якому випадку розмір пенсії повинен бути не менше восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, встановлюється у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком для інвалідів 2-ї групи учасників ліквідації 1-ї категорії.

На даний час їй сплачується пенсія по інвалідності в розмірі меншому, ніж передбачено чинним законодавством.

Вона вважає, що дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області суперечать чинному законодавству України.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області що полягають у невірному нарахуванні пенсії та доплат до пенсії протиправними; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок та забезпечити виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 листопада 2010 року і в подальшому.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що розмір мінімальної пенсії за віком визначався постановами Кабінету міністрів України, в яких зазначались обмеження щодо їх застосування при визначенні певних видів виплат. З 01.01.2008 року Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ч. 4 ст. 54, де визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для учасників ліквідації наслідків на аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 встановлено, що у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижче, зокрема, для учасників аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності 965 грн.

З 01.07.2008 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим таких розмірів, зокрема, в учасників ліквідації наслідків аварії у 1986 році інвалідів ІІ групи 1090 грн.

Розмір пенсій інвалідам І категорії ЧАЕС переглядався у відповідності до чинних нормативних актів.

З 01.01.2008 року за Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розрахунок додаткової пенсії встановлено у відсотках до прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, що втратили працездатність.

Розрахунок указаних виплат, підвищень, доплат та додаткової пенсії проводиться на підставі нормативних актів, не суперечить директивним рішенням Пенсійного фонду України, відповідає повністю практиці органів Пенсійного фонду по всій Україні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з виплатою додаткової пенсії по інвалідності ІІ групи захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 432167 від 7 квітня 2004 року. Згідно наданої копії довідки Сер. КИО І № 217427 від 19.03.2004 року позивачу встановлена 2 група інвалідності захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

В травні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою стосовно здійснення перерахунку їй пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом № 4729/Т-01 від 12.05.2011 р. їй було відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до вимог п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подачі заяви з усіма необхідними документами.

Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону їй не призначалась, з відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший вона до ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі не зверталась, а тому вимоги про проведення перерахунку відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 2-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 18.05.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 18 листопада 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 102, 183-2, 162-163 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії неправомірними.

Зобов'язати посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, за період починаючи з 18 листопада 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук