Справа № 820/11331/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 квітня 2016 р. Справа № 820/11331/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, які виявилися у не повідомленні про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам відповідно до 4.3.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо порушення статті 30 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виконавчий напис №1545 від 25.06.2009 про звернення стягнення на нежитлові приміщення №14, 15, 16, 18, 19 в підвальній частині житлового будинку літ. А-16, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_1 перебуває на виконанні в органах виконавчої служби з 27.08.2009, проте державним виконавцем порушений строк здійснення виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ на даний час залишається без виконання. Крім того, в порушення Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, державним виконавцем не надсилалося повідомлення про результати визначення вартості майна в межах виконавчого провадження № 14431886. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, витребуваних судом заперечень та матеріалів виконавчого провадження не надав.

Третя особа, ОСОБА_1, в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області перебуває виконавчий напис №1545 від 25.06.2009 про звернення стягнення на нежитлові приміщення №14, 15, 16, 18, 19 в підвальній частині житлового будинку літ. А-16, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_1

Судом встановлено, що 27.08.2009 старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 14431886 з примусового виконання виконавчого напису №1545, виданого 25.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. про звернення стягнення на нежитлові приміщення №14, 15, 16, 18, 19 в підвальній частині житлового будинку літ. А-16, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_1 та за рахунок реалізації нежитлових приміщень задовольнити вимоги ЗАТ "ОТП Банк" в м. Харкові у розмірі 1096546,36 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативними актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягатимуть примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладено обов'язок вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Положеннями частиною 1 статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, актом опису й арешту майна серії АА №789361 від 02.10.2009 накладено арешт та описано майно, а саме: нежитлові приміщення №14, 15, 16, 18, 19 в підвальній частині житлового будинку літ. А-16, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_1

Так, у межах вказаного виконавчого провадження № 14431886 постановою державного виконавця від 01.12.2014 призначено суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 для участі у виконавчому провадженні та надання письмового висновку з визначенням початкової вартості арештованого майна, зазначеного у акті опису майна серії АА №789361 від 02.10.2009 для подальшої реалізації у встановленому законом порядку.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 надала звіт про незалежну оцінку арештованого та описаного майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 02.03.2015.

Визначення ринкової вартості майна боржника регулюється ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Крім того, згідно з положенням п. 4.3.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012, № 512/5, у разі якщо оцінку майна проводив суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, державний виконавець направляє сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна. У звіті про оцінку майна оцінювач обов'язково повинен зазначити відомості, які необхідні для публікації оголошення про реалізацію такого майна. Необхідність зазначення таких відомостей передбачається у договорі, який укладається органом ДВС із суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Строк чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні становить шість місяців з дати його складання.

Проте, аналізуючи фактичні обставини справи, суд погоджується з думкою позивача про порушення відповідачем вимог ч. 3 ст. 58 Закону та п. 4.3.5 Інструкції, оскільки державний виконавець не повідомив позивача про результати визначення ринкової вартості майна.

Відповідно до наявних у справі матеріалів, судом встановлено, що представник позивача ознайомилась із звітом про незалежну оцінку арештованого та описаного майна лише 03.11.2015 року. Доказів повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам відповідно до 4.3.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, яка виявилась у не повідомленні про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам відповідно до 4.3.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень є протиправною, а тому позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволнню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо порушення статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Законодавець встановив, що строк здійснення виконавчого провадження не поширюється на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, та реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку) пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Згідно ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" закріплює право державного виконавця зупинити виконавче провадження у зазначених у ній випадках.

Відповідно ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок і строки зупинення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" вказаної статті передбачає, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Згідно частини 4 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", протягом строку, який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку. встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Частиною 5 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" вказаної статті визначено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Аналізуючи зазначені норми суд приходить до висновку, що законом встановлено чіткі строки здійснення виконавчого провадження державним виконавцем, а також передбачено підстави та строки зупинення виконавчого провадження та його відновлення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1545 від 25.06.2009 про звернення стягнення на нежитлові приміщення №14, 15, 16, 18, 19 в підвальній частині житлового будинку літ. А-16, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_1 27.08.2009.

Суд звертає увагу, що державним виконавцем не надано доказів винесення постанов про зупинення виконавчого провадження або про відкладення виконавчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів вчинення усіх виконавчих дій у строки, передбачені статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із чим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо порушення статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, які виявилися у не повідомленні про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам відповідно до 4.3.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо порушення статті 30 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Петровського, 16, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.В. Мельников