Справа № 812/210/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/210/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової Т. І.

при секретарі судового засідання Дюкаревій М. І.

за участю представників сторін

від позивача: Мілоградський О. О.

від відповідача: Прокопенкова А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Старобільською об'єднаною державною податковою інспекцією ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» у податковій декларації з плати за землю за 2014 рік, зареєстрованій в Старобільській ОДПІ 17.02.2014 № та податковій декларації з плати за землю за 2015 рік зареєстрованій в Старобільській ОДПІ 24.02.2015 №. За результатами камеральної перевірки складено акт від 10.11.2015 №183/15-31443937. На підставі акту перевірки, 23.11.2015 Старобільською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш» за № та за № щодо оплати штрафів у сумі 4 286,41 та 22,97 грн. за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб.

Товариство згідно вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 15.10.2014р. №1бб9-УІІ та на час дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" скористалося заходами щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, визначеними Законом №1669 та не сплатило податкові зобов'язання щодо орендної плати за землю, яка знаходиться у місті Старобільськ, визначені у податковій декларації на 2014 рік, за вересень 2014р.

Крім того, 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінет Міністрів України" (далі - Розпорядження №1275-р), яким місто Старобільськ визнано місцевістю де здійснювалася антитерористична операція.

Вважаємо оскаржуване рішення протиправнім і таким, яке підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Строк сплати податкового зобов'язання - земельного податку з юридичних осіб за вересень 2014 року, є - 30.10.2015 р. Відповідно до Закону №1669 та Розпорядження №1053-р, яке діяло із моменту його прийняття - з 30.10.2014р. по 05.11.2014р., Товариство було законно звільнено від сплати за земельний податок з юридичних осіб за вересень 2014 року по земельним ділянкам, які знаходяться у місті Старобільськ.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Старобільської ОДПІ, що прийняті 23.11.2015 за № та №.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачем у податковій декларації від 07.02.2014 з плати за землю за 2014 рік самостійно визначено орендну плату за земельні ділянки рівними частинами, щомісячно по 3 258,46 грн.

У 2015 році позивачем в податковій декларації від 19.02.2015 з плати за землю самостійно визначено орендну плату за земельні ділянки рівними частинами, щомісячно по 4069,82 грн. (грудень - 4069,78 грн.).

Оскільки ТОВ «ЛЕО» не було сплачено грошове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки за вересень 2014 року самостійно визначене у податковій декларації за 2014 рік, згідно з п. 87.9 ст. 87 ПКУ контролюючий орган зарахував кошти, що сплачував платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Посилання позивача, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 15.10.2014 №1669-VII ТОВ «ЛЕО» звільняється від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за вересень 2014 року, Старобільська ОДПІ вважає безпідставним у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 ПКУ податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статі.

Відповідно до п. 30.9 ст. 30 ст. 30 ПКУ податкова пільга надається шляхом, зокрема, звільнення від сплати податку та збору.

Законом №1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які провадять діяльність на території її проведення, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

На сьогодні не розроблено порядку застосування зазначених у ст. 6 Закону №1669 податкових пільг, а також не внесено відповідних змін до ПКУ.

З метою виконання Закону №1669 у відповідності до абз. 2 ст. 1 цього Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція, але розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 №1053-р призупинено.

Згідно п. 288.4 ст. 288 ПКУ розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем і орендарем.

Станом на теперішній час до Старобільської ОДПІ не надходили відомості про зміни до договорів оренди між ТОВ «ЛЕО» та орендодавцями земель державної та комунальної власності. Також, ТОВ «ЛЕО» не надало до Старобільської ОДПІ уточнюючі декларації з плати за землю, згідно яких, позивач повинен був зменшити податкові зобов'язання з плати за землю державної та комунальної власності за вересень 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання (далі - ТОВ "ЛЕО"), , є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Луганської міської ради 02.04.2001 за № 0000206. (а. с. 22)

ТОВ "ЛЕО" перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС як платник окремих податків, зокрема земельного податку (а. с. 23).

Позивачем у 07 лютого 2014 року подано до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких самостійно визначено щомісячну суму земельного податку та орендної плати, які позивач зобов'язаний сплачувати до 30 числа, що настає за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України) (а. с. 61-62).

24 лютого 2016 року позивачем подано до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких самостійно визначено щомісячну суму земельного податку та орендної плати, які позивач зобов'язаний сплачувати до 30 числа, що настає за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України) (а. с. 63-64).

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків п.49.1 ст.49 Податкового кодексу.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно ч. 75.1, 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до ч. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно ч. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно ст. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

10 листопада 2015 року Старобільською ОДПІ було проведено камеральну перевірку ТОВ «ЛЕО», з питання своєчасності сплати орендної плати з юридичних осіб за 2014-2015 роки згідно податкових декларацій з плати за землю за звітні податкові періоди, а саме за 2014-2015 роки, якою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб протягом строків, визначених п. 288.7 ст. 288, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, за період 2014-2015 роки.

За результатами проведеної перевірки складено акт камеральної перевірки податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) від 10.11.2015 №183/15-31443937 (а. с. 48-49).

На підставі акту перевірки, 23.11.2015 Старобільською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш» за № та за № щодо сплати штрафів у сумі 4 286,41 та 22,97 грн. за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб (а. с. 51-54).

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині визначення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб суд враховує таке.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Податкова заборгованість у розмірі 4 286,41 грн. та 22,97 грн., яка визначена у податковий повідомленнях-рішеннях, виникла у ТОВ «ЛЕО» у зв'язку з порушенням граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб по строку сплати до 30 жовтня 2014 року.

Тобто, податковий борг за вказаними зобов'язаннями виник лише 31.10.2014.

Згідно частини 2 статті 53 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 07.10.2010 № 2591-VI розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

Тобто, розпорядження КМУ Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 діяло у часі з 30.10.2014 до 05.11.2014, тобто, до зупинення його дії розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р.

Згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.14 № 1053, місто Луганськ та місто Старобільськ є населеними пунктами, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053" втратили чинність.

Згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.15 № 1275-р, місто Луганськ та місто Старобільськ є населеними пунктами, на території якої здійснювалась антитерористична операція.

З аналізу наведених норм вбачається, що навіть з прийняттям нового розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" місто Луганськ та місто Старобільськ залишились населеними пунктами, на території яких здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується пільгами, встановленими статтею 6 Закону № 1669 щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (земельного податку, орендної плати).

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "ЛЕО".

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 23.11.2015 за № про сплату штрафної (фінансової) санкції у сумі 4 286,41 грн та № про сплату штрафної (фінансової) санкції у сумі 22,97 грн., стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання».

Стягнути з Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання () судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову в повному обсязі складено та підписано судом 20 квітня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова