Справа № 2-а-818/10
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-818/10 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2010 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, посилаючись те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2010 році вона звернулася до УПФ в Глобинському районі з проханням нарахувати і виплатити грошові кошти за період з 01.01.2006 року по 2010 рік включно, їй відмовили. Позивач також вказав, що Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік», ст. 77 та ст. 110 та Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» ст. 71, п.12 було призупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст. 6 Закону було викладено в новій редакції відповідно до якої право на соціальну допомогу дітям війни було обмежено. Проте, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вищевказані положення були визнані неконституційними та втратили свою чинність. Прохала суд відновити пропущений строк для звернення до суду, визнати бездіяльність відповідача протиправною та стягнути з відповідача на його користь невиплачені підвищення до пенсії за період з 01.01.2006 по 30.06.2010 року.

Відповідач заперечень до позову не надав.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 302611, виданим 03.04.2006 року Управлінням Пенсійного фонду в Глобинському районі.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 № 2195-IV, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006 рік, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Законом України Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік було зупинено.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року до статті 110 Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були.

Закони України Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених законів, у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки до 19.01.2006 року її дію було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007 рік, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 № 2195-IV, з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Таким чином, відповідач зобов"язаний був в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. нараховувати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проводити відповідні виплати, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2008 рік, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту З розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч .2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Таким чином, відповідач зобов"язаний був в період з 22.05.2008 р. по 30.06.2010 р. нараховувати пенсію позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проводити відповідні виплати, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війни реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Головним розпорядником коштів для виплати до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є Пенсійний фонд України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у встановлений КАС України строк письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Щодо пропущення позивачем строку для звернення до суду з позовом, то суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи, що строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 пропущено з поважної причини, а саме, в звязку з систематичними змінами в законодавстві, похилим віком позивача, поганим станом його здоровя, суд вважає, що є підстави для поновлення строку.

Згідно п.1, п. 2 ч. 1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином суд вважає, що порушення права позивача на отримання доплати до пенсії у розмірі, передбаченому законом, може бути поновлено шляхом визнання протиправною бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі та зобов'язання відповідача виконати певні дії, а саме, провести нарахування та відповідні виплати.

Виходячи зі змісту позову, сформульованих позивачем позовних вимог та для захисту прав позивача, суд вважає необхідним визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі Полтавської області нарахувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 18, 71, 86, 99, 102, 162, 183-2 КАС України, ст. 22, 46, 113 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Законом України " Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких Законів України, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9.07.2007р. та № 10рп/2008 від 22.05.2008 р.,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Поновити пропущений строк звернення до суду.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі протиправною та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року відповідно до ст.6 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Глобинського

районного суду ОСОБА_2