Справа № 820/8558/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 квітня 2016 р. № 820/8558/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю: представника позивача - Стороженка А.І.,

представника позивача - Степаненка С.А.,

представника відповідача - Леонової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Шевченківського професійного аграрного ліцею про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна фінансова інспекція в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського професійного аграрного ліцею, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з Шевченківського професійного аграрного ліцею (63600, смт. Шевченкове, Харківська область, вул. Гордєєва, 54, код ЄДРПОУ - 22682537) кошти у розмірі 109998 (сто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 80 коп. до бюджету Гетманівської сільської ради на розрахунковий рахунок №0489 УДКСУ у Шевченківському районі за кодом бюджетної класифікації 21080500 "Інші надходження" - повернення коштів за актом ревізії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що в ході ревізії Шевченківського професійного аграрного ліцею Державною фінансовою інспекцією в Харківській області встановлено ряд порушень, з метою усунення яких підконтрольній установі надіслано вимогу від 28.05.2015 року №031-25/3882, в якій, зокрема, запропоновано перерахувати до бюджету Гетьманівської сільської ради кошти у розмірі 109998,80 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов з урахуванням уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на письмові заперечення.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Харківській області на виконання п. 6.4.1.1 Плану контрольно - ревізійної роботи ДФІ в Харківській області на І квартал 2015 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Шевченківського професійного аграрного ліцею за період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної ревізії складено акт від 17.04.2015 року №750-20/02 про виявлені фінансові порушення Шевченківського професійного аграрного ліцею, який підписаний відповідачем з запереченнями(а.с.10-92 том 1).

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень на підставі п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 р. №2939-ХІІ та п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 р. №550, директору Шевченківського професійного аграрного ліцею пред'явлено вимогу від 28.05.2015 року №031-25/3882 щодо усунення в повному обсязі виявлених ревізією порушень законодавства в строк до 25.06.2015 року(а.с.98-105 том 1).

Слід вказати, що Шевченківським професійним аграрним ліцеєм було оскаржено вимогу від 28.05.2015 року №031-25/3882 у судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 року у справі №820/11257/15 за адміністративним позовом Шевченківського професійного аграрного ліцею до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - відмовлено(а.с.4-6 том 3).

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні ревізії фахівцями позивача встановлено, крім іншого, встановлено що Шевченківським професійним аграрним ліцеєм проведено реалізацію пшениці ТОВ «Кернер-трейд» та зараховано на спеціальний казначейський рахунок кошти в сумі 109998,80 грн., в той час, як відповідно до вимог п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України до складу власних надходжень бюджетних установ відносяться надходження від додаткової (господарської) діяльності: кошти від господарсько-виробничої діяльності допоміжних, навчально-допоміжних підприємств, господарств, майстерень. Проте Статутом ліцею не передбачено проведення додаткової (іншої) господарської діяльності (не пов'язаної із основою діяльністю) на сільськогосподарських землях, або надання їх в оренду, суборенду або в користування. Внаслідок безпідставного отримання Шевченківським професійним аграрним ліцеєм доходу від реалізації пшениці, Гетьманівською сільською радою втрачено доходів на суму 109998,80 грн., чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету на зазначену суму.

У зв'язку з тим що ліцей не є власником земельної ділянки, на якій було вирощено врожай пшениці, та отримання власних надходжень Шевченківським професійним аграрним ліцеєм від даного виду господарської діяльності не передбачено ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу, кошти від продажу врожаю згідно п. 21 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу та ст. 10.6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ підлягають перерахуванню до місцевого бюджету - Гетьманівської сільської ради (власника землі).

Судом встановлено, що між Шевченківським професійним аграрним ліцеєм (в якості постачальника) та ТОВ «Кернер-трейд» (в якості покупця) 07.10.2014 року укладено договір поставки №Х-589/15(а.с.107 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2014 року на умовах зазначених у цьому договорі.

У п. 1.2 договору вказано характеристику товару, а саме пшениця 6 класу в кількості 60,00 т. по ціні 1880,00 грн. на загальну суму 112800,00 грн. (без ПДВ).

На виконання умов вказаного вище договору Шевченківським професійним аграрним ліцеєм складений рахунок на оплату від 07.10.2014 р. №1 та видаткову накладну від 07.10.2014 р. №2, якими підтверджується реалізація пшениці в кількості 58,51 т. по ціні 1880,0 грн. на суму 109998,80 грн. (без ПДВ)(а.с.108-109 том 1).

Згідно п. 3.2 договору оплата за товар здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника.

Суд зазначає, що здійснення оплати за договором підтверджується копією виписки від 16.10.2014 року(а.с.110 том 1).

Проте, як вбачається з відповіді Гетьманівської сільської ради (вих. 26.03.2015 р. №136) на лист-запит заступника начальника Куп'янської міжрайонної державної фінансової інспекції (вих. №750-11/634 від 25.03.2015 року) Шевченківський професійний аграрний ліцей володіє земельною ділянкою на території Гетьманівської сільської ради загальною площею 41,98 га на основі акту серії І - ХР №001148 від 28.12.1997 року. Землю надано у постійне користування відповідно до рішення X сесії XXII скликання від 23.12.1997 року. Цільове призначення земель, зазначене в акті постійного користування - практичне навчання (п. 1, 2, 5 листа)(а.с.65-66 том 2).

За результатами дослідженого статуту Шевченківського професійного аграрного ліцею, суд вважає за необхідне вказати, що статутом не передбачено проведення ліцеєм додаткової (іншої) господарської діяльності (не пов'язаної із основою діяльністю) на сільськогосподарських землях, або надання їх в оренду, суборенду або в користування.

Відповідно до наданих пояснень представника позивача проведеною документальною перевіркою наданих до ревізії первинних бухгалтерських документів, штатних розписів, встановлено, що у складі закладу відсутні будь-які допоміжні, навчально-допоміжні підприємства, господарства, майстерні тощо, які б проводили господарсько-виробничу діяльність.

Відповідно до ст. 314 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV право володіння, користування та розпорядження майном належить власнику майна.

Відповідно до п. 5 п. 1 ст. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 27.08.2010 р. №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», до перелісу платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, визначено: вирощування, переробка та реалізація сільськогосподарської продукції; збір, переробка та реалізація лікарських рослин.

Щодо посилань представника відповідача у письмових запереченнях на нову редакцію статуту, а саме п. 1.3, 1.4 відповідно до яких до основної діяльності ліцею також включається продаж виготовлених товарів, виконання робіт, надання послуг.

Основними напрямами діяльності ліцею можуть бути:

01.11 Вирощування зернових культур крім рису), бобових культур насіння олійних культур.

01.13.Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів, бульбоплодів.

10.41.Виробництво олії та тваринних жирів.

10.61.Виробництво продуктів борошномельної-круп'яної промисловості.

46.21.Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, гасінням і кормами для тварин тощо.

Суд зазначає, що вказаний вище статут (нова редакція) прийнято на загальних зборах колективу протоколом №2 від 27 грудня 2013 року, проте він затверджений наказом заступника міністра освіти і науки України лише 04.11.2014 року №1261, тобто пізніше аніж укладено договір поставки №Х-589/15(а.с.147-156 том 1).

Таким чином, відповідач не є власником земельної ділянки, на який було вирощено врожай пшениці, та отримання власних надходжень Шевченківським професійним аграрним ліцеєм від даного виду господарської діяльності не передбачено чинним законодавством України, тому кошти у розмірі 109998,80 грн. підлягають перерахуванню до місцевого бюджету - Гетьманівської сільської ради (власника землі).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII та Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними Органами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. №550.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

В ст. 1 цього Закону встановлено, що орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, зокрема, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень

Згідно пунктів 1, 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналогічні правові положення закріплені у п. 50 Порядку № 550.

Невиконання вимоги в повному обсязі є порушенням ч.2 ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, якою передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Поряд з цим згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відтак, суд приймає до уваги та враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14 та від 13 травня 2014 року у справі 21-89а14.

Згідно позиції Верховного Суду України при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Проаналізувавши правовідносини, що виникли між сторонами, дослідивши подані до суду докази, суд звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджені обставини щодо фінансових порушень викладених у акті ревізії від 17.04.2015 року №750-20/02 та вимозі від 28.05.2015 року №031-25/3882 Державної фінансової інспекції в Харківській області в рамках заявленого позову.

В розумінні положень ст. 71 КАС України відповідач по справі не надав жодних доказів в спростування викладених в акті ревізії порушень чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Харківській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Харківській області до Шевченківського професійного аграрного ліцею про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Шевченківського професійного аграрного ліцею (63600, смт. Шевченкове, Харківська область, вул. Гордєєва, 54, код ЄДРПОУ - 22682537) кошти у розмірі 109998 (сто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 80 коп. до бюджету Гетманівської сільської ради на розрахунковий рахунок № 0489 УДКСУ у Шевченківському районі за кодом бюджетної класифікації 21080500 "Інші надходження" - повернення коштів за актом ревізії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.