Справа № К/9991/12802/12-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. м. Київ К/9991/12802/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою державного підприємства «Антрацит» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2012 року в справі за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області, третя особа державне підприємство «Антрацит» про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області від 08 лютого 2011 року про зупинення виконавчого провадження, винесену на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із внесенням державного підприємства «Антрацит» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Зазначало, що заборгованість державного підприємства «Антрацит» перед Луганським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів виникла внаслідок несплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, вона не пов'язана з розрахунком за енергоносії, тому внесення зазначеного підприємства до Реєстру не може бути підставою для зупинення виконавчого провадження.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2012 року, позов задоволено: скасовано постанову відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області від 08 лютого 2011 року ВП №11556805 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №3/247ад, виданого 23 грудня 2008 року господарським судом Луганської області про стягнення з державного підприємства «Антрацит» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування інвалідів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування у сумі 43 043,64 грн.

У касаційній скарзі державне підприємство «Антрацит», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просило суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою господарського суду Луганської області від 26 липня 2006 року стягнуто з державного підприємства «Антрацит» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у сумі 43 043,64 грн. за невиконання 4% нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області від 19 лютого 2009 року ВП №11556805 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №3/247ад, виданого 23 грудня 2008 року господарським судом Луганської області.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області від 08 лютого 2011 року зупинено виконавче провадження у зв'язку із внесенням державного підприємства «Антрацит» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Вирішуючи спір та скасовуючи постанову про зупинення виконавчого провадження, суди попередніх інстанцій виходили з того, що борг державного підприємства «Антрацит» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи несплатою за електроенергію або податковим боргом у зв'язку з тим, що дана заборгованість виникла внаслідок несплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, на які не поширюються норми Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому оскаржена постанова, прийнята з підстави внесення зазначеного підприємства до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, є незаконною.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого само-врядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у часники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для роз-гляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладеною у постанові від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15.

Оскільки в даній справі оскаржено рішення органу державної виконавчої служби під час виконання виконавчого листа, виданого господарським судом Луганської області на виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, тобто спір у справі виник поза межами публічно-правового спору, то зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Дану справу належить розглядати у порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність перевірки правомірності дій відповідача та вирішення справи по суті позовних вимог, а апеляційний суд не виправив дану помилку.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Антрацит» задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2012 року скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: