Справа № 2а-4094/12/1070
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. м. Київ К/800/13309/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кочан В.М., Олексієнко М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області до Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року УПФУ у м. Славутичі Київської області звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з квітня по липень 2012 року в розмірі 86993,40 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013р., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 54897,32 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що Первинна профспілкова організація Чорнобильської АЕС є юридичною особою та платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі розрахунків УПФУ у м. Славутичі Київської області понесло витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з квітня по липень 2012 року в розмірі 86993,40 грн.

Відповідач вказану суму позивачу не відшкодував.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що за правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач обтяжений обов'язком відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які знаходяться з ним в трудових відносинах.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суди виходили з того, що правові підстави для відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які отримали право на пенсію до 01.01.2004р., тобто до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також особам, які мають статус постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і яким пенсія призначена зі зменшенням пенсійного віку, тобто до досягнення віку, передбаченого пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відсутні.

З такими висновками судів колегія суддів не погоджується з наступних мотивів.

Крім того, розглядаючи справу судами не враховано, що відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить зазначеному Закону.

Стаття 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як загальна норма права до спірних правовідносин не може застосовуватися при визначенні періоду, протягом якого витрати ПФУ на виплату і доставку пенсій відшкодовуються за рахунок підприємств та організацій. Натомість застосуванню підлягають норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки предметом розгляду у спорах цієї категорії є не визначення права на пенсію особам, що мають спеціальний статус постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а зобов'язання відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, до набуття права на пенсію за віком.

Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, у тому числі й особам, які крім цього мають статус постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, покриваються підприємствами та організаціями до набуття цими особами права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 12.06.2012р. (№ 21-107а12), від 16.04.2013р. ( № 21-12а13), від 14.01.2014р. (№ 21-434а13), від 10.02.2015р. ( № 21-596а14).

Крім того, до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» було передбачено обов'язок підприємств та організацій відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених за пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, зберігається.

При цьому, за змістом наведених норм обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004р. (дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») витрат на виплату та доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення таких пенсій чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013р. №21-215а13.

Крім того, із змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є заборгованість відповідача по витратах на виплату і доставку пільгових пенсій за період з квітня по липень 2012 року.

В той же час наданий позивачем розрахунок стосується заборгованості за 2011 рік та січень 2012 року, а розрахунок за спірний період відсутній і судами в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення витребуваний і досліджений в сукупності з іншими доказами у справі не був.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу, підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

М.М. Олексієнко