Справа № 511/187/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 511/187/16-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванова О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання рішення незаконним, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати рішення відповідача від 19.11.2015 року за № 15-VIІ про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради на АДРЕСА_1 незаконним; зобов'язати відповідача у межах строків, передбачених законом надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), за рахунок земель житлової і громадської забудови Єгорівської сільської ради в АДРЕСА_1, винести окрему ухвалу щодо не виконання постанов та окремої ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області і направити її до Єгорівської сільської раді Роздільнянського району Одеської області, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскаржуване ним рішення Єгорівської сільської ради від 19.11.2015 року про відмову в наданні йому дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки під належним йому на праві власності будинком по вул. Теністій, 36 с. Єгорівка є незаконним та суперечить вимогам ст.120 ЗК України та 377 ЦК України, оскільки вказаними нормами закону передбачено перехід права користування та власності на землю до нового власника будинку. Своїм рішенням Єгорівська сільська рада позбавляє його права на приватизацію землі під будинком і таким чином порушує його права власника. Оскільки вирішення земельних питань віднесено до компетенції рад, просить суд зобов'язати відповідача винести на повторний розгляд його заяву та за результатом розгляду винести законне рішення.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано незаконним рішення сесії Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 15-VIІ від 19.11.2015 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області у межах строків, передбачених законом, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1 та прийняти за результатом розгляду даної заяви законне та обґрунтоване рішення.

Стягнуто з Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (код 04380363) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору 1102.40 грн.

Зобов'язано суб'єкта владних повноважень - Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області у 30 - денний строк з дня набрання даною постановою законної сили надати звіт про виконання постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.03.2016 року, в частині зобов'язання Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 на сесії Єгорівської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1 та прийняття за результатом розгляду даної заяви законного та обґрунтованого рішення.

Роз'яснено ч.3 ст.267 КАС України, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень, про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні адміністративного позову ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його в частині відмови у задоволенні позову змінити та зобов'язати відповідача у межах строків, передбачених законом надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової і громадської забудови Єгорівської сільської ради в АДРЕСА_1.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Роздільнянським районним судом Одеської області в порядку цивільного та адміністративного судочинства неодноразово розглядались спори позивача ОСОБА_1 з відповідачем Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області щодо спірної земельної ділянки.

З нотаріально посвідченого свідоцтва про право власності, виданого 06 липня 2012 року на підставі акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого начальником відділу ДВС Роздільнянського РУЮ 06 липня 2012 року,вбачається, що ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 37,0 кв.м., розташованого на земельній ділянці, яка знаходиться в розпорядження Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району "БТІ" 11 липня 2012 року.

Вказаний будинок раніше належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Єгорівською сільською радою 21 грудня 1985 року та зареєстрованого в БТІ.

У ОСОБА_3 знаходилася в користуванні земельна ділянка розміром 0,50 га , з яких 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 Одеської області, що підтверджувалось довідкою Єгорівської сільської ради та копією погосподарської книги, де за вказаною адресою відкрито особовий рахунок на власника будинку ОСОБА_3

Зі змісту свідоцтва від 06.07.2012р. про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що розмір земельної ділянки та її кадастровий номер в ньому не визначені, але земельна ділянка знаходиться у віданні та розпорядженні Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Проте рішенням Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №319 від 23 квітня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, так як земельна ділянка знаходиться в користуванні попереднього власника будинку і його право користування не припинено.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.03.2014р., за адміністративним позовом ОСОБА_1 визнана бездіяльність голови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Караман Г.П. протиправною. Окрім того, постановами Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.10.2014р. та 06.10.2015р. за адміністративним позовом ОСОБА_1 рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №319 від 23 квітня 2014 року, № 415-VІ від 03.08.2015р., визнано незаконними та зобов'язано Єгорівську сільську раду повторно в межах строків, передбачених законом, розглянути заяву ОСОБА_1 щодо зобов'язання Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області у межах строків, передбачених законом, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність.

Зазначені постанови суду набрали законної сили та є обов'язковими для виконання.

До того ж, окремою ухвалою Роздільнянського районного суду від 06.10.2015р. голова Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області був повідомлений для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Проте, Єгорівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області незважаючи на наявність трьох судових рішень та окремої ухвали, розглядаючи заяву позивача, знову прийняла рішення № 15-VIІ від 19.11.2015р., про відмову йому у наданні дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 19.11.2015 року № 15-VIІ повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 і повторно відмовлено у розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель житлової і громадської забудови Єгорівської сільської ради в АДРЕСА_1.

Щодо прав на вказану земельну ділянку колишнього власника будинку ОСОБА_3, то дані обставини були предметом розгляду по цивільній справі №22-ц/785/4817/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Єгорівської сільської ради про усунення перешкод в користуванні власністю і були встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 серпня 2013 року, яке набрало законної сили, а також по цивільній справі №22-ц/785/4859/14 за позовом ОСОБА_1 до Єгорівської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права користування і приватизації земельної ділянки рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 березня 2014 року та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2014 року.

Відповідно до цих рішень ОСОБА_3 не є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, наявні в нього документи не свідчать про набуття ним права власності на землю, оскільки Державний акт про право власності на спірну земельну ділянку не оформлений належним чином, та право ОСОБА_3 не зареєстровано в установленому законом порядку. Наявність кадастрового номеру у земельної ділянки не свідчить про набуття ОСОБА_3 права власності на землю.

У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2015р. відсутні відомості про документ, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку.

При цьому рішення Єгорівської сільської ради від 11.01.2007р. не є правовстановлюючим документом на землю.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване позивачем рішення ради прийняте в межах наданих йому повноважень, але в порушення вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так щодо рішення суду першої інстанції про визнання незаконним рішення сесії Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 15-VIІ від 19.11.2015 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1, зобов'язання Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області у межах строків, передбачених законом, розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1 та прийняти за результатом розгляду даної заяви законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до п. 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання Єгорівської сільської ради Роздільнянського району у межах строків, передбачених законом надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області по АДРЕСА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями частини шостої ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті 118 ЗК України встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Так, вказаною постановою суд першої інстанції визначив спосіб реалізації порушеного права ОСОБА_1 відповідно до заявлених ним вимог шляхом зобов'язання відповідача - Єгорівської сільської ради повторно розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації у власність, загальною площею 0,25 га по АДРЕСА_1.

Апелянт зазначив, що вказаний спосіб захисту не відповідає приписам статті 8 КАС України та статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідній практиці Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що з цього питання суди тричі постановляли рішення та зобов'язували відповідача розглянути це питання та ухвалити відповідне рішення.

Проте відповідач формально розглядає це питання та постійно відмовляє у наданні відповідного дозволу .

Оговорюючи питання щодо ефективного способу захисту, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною другою статті 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. У такому разі не відбувається перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (за відсутності обставин для застосування дискреції), а здійснюється виконання судом власної компетенції з відновлення порушеного права.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника у спірних правовідносинах , суд зазначає про таке.

Системний аналіз статей 116,118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

У подальшому були внесені зміни до цієї статті, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Отже рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в ст. 118 ЗК України. Їхня бездіяльність не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 10.12.2013 року , справа №21-358 , номер судового рішення в ЄДРСРУ 36475602

Як вбачається із матеріалів справи, строк, встановлений законом, для розгляду заяви позивача щодо надання дозволу на виготовлення проектної документації сплинув.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної перевірки заяви позивача та за умови визнання протиправним та скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин принцип мовчазної згоди.

Частиною першою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу частини четвертої статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки самостійно без наявності рішення Єгорівської сільської ради Розділянського району Одеської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність,.

За таких обставин, спосіб захисту порушеного права та інтересу позивача судом першої інстанції обрано вірно.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2016 року у справі № 511/187/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення рішення суду у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі - 25 квітня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин