Справа № 760/283/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-153/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та зобов`язати відповідача провести нарахування і виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого станом на 03 серпня 2015 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що він проходив військову строкову службу в Афганістані з 13 березня 1984 року по 28 листопада 1985 року, де отримав травму та струс головного мозку.

В квітні 1994 року йому була встановлена 3 група інвалідності, а під час повторного огляду 03 серпня 2015 року - 2 група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

30 жовтня 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про направлення його документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1013 року №975.

Листом від 26 листопада 2015 року Міністерство оборони України відмовило йому у прийнятті рішення щодо виплати йому одноразової грошової допомоги.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 17 лютого 2016 року у якості третьої особи у справі залучено Запорізький обласний військовий комісаріат.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча третю особу було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив військову строкову службу в Афганістані з 13 березня 1984 року по 28 листопада 1985 року, звільнений в запас за закінченням строку служби, що підтверджується даними військового квитка позивача (а.с.а.с. 15-17).

Згідно з даними довідки до акта огляду МСЕК 28 березня 1989 року позивачу була встановлена третя група інвалідності у зв`язку з травмою, отриманою при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 10).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачеві виплачувалася разова грошова допомога при встановленні йому третьої групи інвалідності за наслідками первинного огляду.

Відповідно до даних виписки з акта огляду МСЕК 03 серпня 2015 року при повторному огляді позивачу була встановлена друга група інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на строк до 01 вересня 2017 року (а.с. 11).

Також судом встановлено, що листом від 04 листопада 2015 року Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив Запорізький обласний військовий комісаріат про те, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає. Документи поверталися як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 №975, та тому, що згідно з висновком військкомату заявник не має права на допомогу (а.с. 20).

Копію зазначеного листа 24 грудня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_1 направив ОСОБА_1 (а.с. 21).

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з пунктом 2 чинної на час встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013року № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку, затвердженого вказаною вище Постановою № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З даних виписки з акта огляду МСЕК видно, що друга група інвалідності встановлена ОСОБА_1 03 серпня 2015 року.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 16-2 названого Закону одноразова грошова допомога у разі встановлення військовослужбовцю II групи інвалідності призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Аналогічне положення міститься у підпункті 1 пункту 6 Порядку № 975.

При цьому, за правилами частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Аналогічні положення закріплено у пункті 8 Порядку № 975.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Цим же пунктом визначено перелік документів, копії яких додаються до заяви.

Відповідно до пункту 11 Положення про військові комісаріати, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року № 389 районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.

За змістом пунктів 12 та 13 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється зокрема Міноборони.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

За правилами пункту 14 названого Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Отже, наведеними вище положеннями чинного законодавства чітко розмежовані повноваження уповноваженого органу (військового комісаріату) та головного розпорядника бюджетних коштів, тобто Міністерства оборони України.

З матеріалів справи не вбачається, що уповноважений орган (військовий комісаріат) подавав відповідний висновок до розпорядника бюджетних коштів (Міністерства оборони України).

Судом також встановлено, що у передбаченому законодавством порядку відповідачем не розглядався поданий уповноваженим органом висновок та з цього приводу не приймалося відповідне рішення, а тому вимоги позивача про визнання неправомірною відмови відповідача у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та зобов`язання відповідача провести нарахування і виплату йому одноразової грошової допомоги, є передчасними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року, постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року № 389, № 975, ст.ст. 69, 70, 71, 160, 163 КАС України,
п о с т а н о в и в :
У позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Запорізький обласний військовий комісаріат, про перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн