Справа № 804/2581/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2016 рокусправа № 804/2581/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у справі № 804/2581/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-МОНТАЖ» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МК-МОНТАЖ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відображення у бухгалтерському обліку, який здійснюється на підставі належним чином оформлених первинних документів, придбання товару та підтвердження його подальшого використання у господарській діяльності ТОВ " МК-МОНТАЖ " з метою досягнення економічної вигоди, свідчить про реальність здійснення господарських операцій позивача. При цьому, податковий орган неправомірно зменшив суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Лакі Прайм» та ТОВ «Кійоптторг», оскільки надані до перевірки первинні документи оформлені в рамках укладених договорів, фіксують факти здійснення господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку та складені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак, спірне податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 505761,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 252880,00 грн. є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "МК-Монтаж" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 505761 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 252 880 грн.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що надані позивачем до перевірки документи є первинними у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та повністю підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивача, направлених на набуття сторонами правочину прав та обов'язків.

Крім того вказав, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами факти завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Лакі Прайм» у квітні 2014 року та з ТОВ «Кійоптторг» у липні 2014 року, що,відповідно, дає підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів України у Дніпропетровській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначав, що судом першої інстанції не прийнято до уваги факт того, що відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений в первинних документах. Тільки та господарська операція, яка фактично відбулась, створює відповідні правові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту.

Відповідач зазначає, що господарські операції позивача з його контрагентами - ТОВ «Лакі-Прайм» та ТОВ «Кійоптторг» не містили у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети), систематичного (протягом місяця) надання послуг (робіт). А відтак, такі операції мають ознаки безтоварності, оскільки не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а мають на меті лише формування платником податкового кредиту.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Лакі-Прайм», податковий орган зазначає, що позивачем в ході проведеної перевірки не надано другий екземпляр товарно-транспортних накладних, що є порушенням п.11.7 ст.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом МТУ від 14.10.1997 року №363, що дає підстави дійти висновку про не підтвердження факту перевезення товару від ТОВ «Лакі-Прайм» до ТОВ «МК-МОНТАЖ».

Крім того, в порушення п.п.2.4, п.п.2.7 п.2 Положення №88, п.2 ст.3, ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, п.п.2.2 п.2 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи, надані позивачем, не містять інформації щодо довіреностей, на підставі яких видавалася продукція, в них відсутні посади осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів, не видається за можливе встановити, що придбані товари можуть вважатись пов'язаними з господарською діяльністю позивача.

Також, відповідач вказав, що згідно акту перевірки №2457/26-55-22-07/38952580 від 14.08.2014 року ДПІ у Печерському районі м.Києва «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лакі-Прайм» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року», неможливо встановити факт реального вчинення господарських операцій по ланцюгу постачання ТОВ «Лакі-Прайм» - ТОВ «МК-МОНТАЖ».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Кійоптторг» податковий орган зазначив, що позивачем в ході проведеної перевірки також не надано другий екземпляр товарно-транспортних накладних, що дає підстави дійти висновку про не підтвердження факту перевезення товару від ТОВ «Кійоптторг» до ТОВ «МК-МОНТАЖ».

Крім того, товарно-матеріальні цінності від ТОВ «Кійоптторг» отримував ОСОБА_1, про що свідчить його підпис у видаткових накладних, але відповідно до журналу реєстрації довіреностей ТОВ «МК-МОНТАЖ», довіреностей працівникам підприємства на отримання таких товарно-матеріальних цінностей від постачальника ТОВ «Кійоптторг» не видавалось. Крім того, з протоколу допиту свідка від 28.08.2014 року, наданого слідчим управління фінансових розслідувань Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, вбачається, що свідок ОСОБА_2 надав свідчення стосовно своєї непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Кійоптторг».

З огляду на наведене, податковий орган, у зв'язку з відсутністю фактів реального вчинення господарських операцій по ланцюгу постачання ТОВ «Лакі-Прайм» - ТОВ «МК-МОНТАЖ» та ТОВ «Кійоптторг» - «МК-МОНТАЖ», дійшов висновку про завищення податкового кредиту на суму 243354,67 грн. та 262406,50 грн. відповідно.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Зазначив, що до перевірки надано всі необхідні первинні документи для підтвердження реальності здійснення господарських операцій по кожному з укладених з контрагентами договорів.

Зазначив, що посилання відповідача на відсутність других екземплярів товарно-транспортних накладних вважає необґрунтованими з огляду на те, що на підтвердження фактичної наявності та переміщення товару позивачем надано первинні документи - належним чином складені податкові та видаткові накладні, акти прийому-передач товарів, які містять всі достатні та необхідні реквізити. Крім того, наявність або відсутність окремих первинних документів, помилки у них, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

На посилання податкового органу стосовно того, що видаткові накладні не містять інформації щодо довіреностей, на підставі яких видавалася продукція, та відсутності у них зазначення посади осіб або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, позивач зазначає, що первинні документи, надані до перевірки, в повному обсязі дають змогу ідентифікувати осіб, що брали участь у господарських операціях, так як містять відтиски печаток контрагентів, підписи і прізвища відповідальних осіб.

Також зазначає, що реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами: договорами між позивачем та замовниками, калькуляціями вартості виробництва, розрахунками га списання матеріалів на виготовлення металоконструкцій, актами виконаних робіт, звітами про витрати основних та допоміжних матеріалів в будівництві, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, податковими накладними на поставку товарів. Також, розрахунки між позивачем та його контрагентами відбувались у безготівковій формі, що підтверджується виписками банківських установ.

Щодо висновку податкового органу про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача, зазначає, що не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже податкове законодавство не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Криворізькою південною ОДПІ на підставі наказу від 04.12.2014 № 1065 та направлення від 04.12.2014р. №107/22.01, згідно з пп. 20.1.4, п.20.1 ст.20, абз.1, 3, 4 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.81.1 ст.81 та п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Монтаж" з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Лакі Прайм" за квітень 2014р., ТОВ "Кійоптторг" за липень 2014р. та достовірності сформованого податкового зобов'язання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у ТОВ "Лакі Прайм" в квітні 2014р., у ТОВ "Кійоптторг" в липні 2014р.

За результатами перевірки складено акт №1166/22.01-34/33452566 від 15.12.2014 року, яким встановлено порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму податку на додану вартість 505761,17 грн., в тому числі:

- у квітні 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ "Лакі Прайм" на суму податку на додану вартість 243354,67 грн.,

- у липні 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ "Кійоптторг" на суму податку на додану вартість 262406,50 грн.

29.12.2014 р., на підставі висновків, відображених в Акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.12.2014 р. № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю "МК-Монтаж" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 505761 грн. (п'ятсот п'ять тисяч сімсот шістдесят одну гривню) та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 252 880 грн. (двісті п'ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів, здійснюючи перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, зазначає, що перевірка висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства має відбуватись шляхом встановлення обставин реальності здійснення господарських операцій через дослідження наявних належних та допустимих доказів.

Так, податковий орган в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем в ході проведеної перевірки не надано другий екземпляр товарно-транспортних накладних, що є порушенням п.11.7 ст.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом МТУ від 14.10.1997 року №363, і дає підстави дійти висновку про не підтвердження факту перевезення товару від ТОВ «Лакі-Прайм» та ТОВ «Кійоптторг» до ТОВ «МК-МОНТАЖ».

Проте колегія суддів зазначає, що чинним податковим законодавством України не передбачено право податкового органу визначати реальність господарських операцій в залежності від оформлення транспортного документа. Відсутність документів, що засвідчують транспортування товару від контрагентів до позивача, або неповне їх заповнення, дає підстави вважати лише про можливе порушення законодавства про автомобільний транспорт, але аж ніяк не податкового законодавства.

Таким чином, відсутність, неповне або неналежне заповнення товарно-транспортних накладних за операціями з окремими контрагентами не свідчить про відсутність фактичної поставки товарів за цими операціями, оскільки перевезення товарів не завжди передбачає обов'язкове оформлення товарно-транспортних накладних.

Слід також зазначити, що податковим органом не спростовано доводів позивача стосовно того, що передача товару відбувалась не складі покупця за видатковими накладними. Відповідно до укладених договорів перевезення товару покладено на продавців. Жодних витрат на послуги з перевезення придбаного у ТОВ «Лакі пройм» товару ТОВ «МК-Монтаж» не несло, вартість послуг з перевезення вантажів під час формування собівартості придбаних товарів не враховувало, а відповідно і в бухгалтерському обліку не відображало, що відповідає принципам бухгалтерського обліку та фінансової звітності, встановленим ст..4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, на підтвердження фактичної наявності та переміщення товару позивачем надано первинні документи - належним чином складені податкові та видаткові накладні, акти прийому-передачі товарів, які містять всі достатні та необхідні реквізити. Наявність або відсутність окремих первинних документів, помилки у них, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Посилання податкового органу на те, що на підставі акту перевірки контрагента позивача - ТОВ «Лакі Прайм» №2457/26-55-22-07/38952580 від 14.08.2014 року, складеного ДПІ у Печерському районі м.Києва «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лакі-Прайм» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року», можливо дійти висновку про факт нереального вчинення господарських операцій по ланцюгу постачання ТОВ «Лакі-Прайм» - ТОВ «МК-МОНТАЖ», колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що згідно норм чинного Податкового кодексу України, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення, без встановлення висновків стосовно документального підтвердження або не підтвердження господарських відносин між платниками податків та його контрагентами по ланцюгу постачання. Крім того, додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок чітко встановлений зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, в якому не передбачено необхідність робити висновок щодо реальності (нереальності) вчинення господарських операцій.

А відтак, податковий орган не мав обґрунтованих підстав для висновку про нереальність господарських операцій по ланцюгу постачання ТОВ «Лакі-Прайм» - ТОВ «МК-МОНТАЖ», але мав підстави для складання даного акту та засвідчення у ньому факту неможливості проведення зустрічних звірок.

Щодо посилань відповідача на відсутність реєстрації довіреностей на отримання товару у ТОВ "Лакі Прайм" та ТОВ «Кійоптторг» як на обставину, що спростовує факт проведення господарської операції, колегія суддів зазначає, що абз. 3 п. 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 p. N 99, передбачена можливість здійснення відпуску ТМЦ постачальниками без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, таке повідомлення було надано на адресу ТОВ "Лакі Прайм" за № 197/02 від 01.04.2014 р., а представник ТОВ "МК-МОНТАЖ" ОСОБА_1, отримуючи товар, завірив свій підпис в екземплярах видаткової накладної печаткою підприємства.

З огляду на зазначене, порушень Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 p. N 99, при видачі товару підприємствами не допущено.

Також, в апеляційній скарзі податковий орган посилається на те, що первинні документи по операціям з ТОВ "Кійоптторг" не можуть бути визнані такими, що мають юридичну силу і доказовість, оскільки не містять передбачених законом обов'язкових реквізитів, не містять інформації щодо довіреностей, на підставі яких видавалась продукція, в них відсутні посади осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції".

Проте, як вбачається з приписів ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація щодо довіреностей, на підставі яких видавалась продукція, не є обов'язковим реквізитом первинного документу.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у всіх наявних в матеріалах справи первинних документа - видаткових та податкових накладних ТОВ "Кійоптторг" зазначено відповідальну за проведення господарської операції особу - ОСОБА_2, який є керівником підприємства відповідно до даних, що відображені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, усі первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій ТОВ "МК-Монтаж" та ТОВ "Кійоптторг" відповідають вимогам, встановленим ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - містять назву документу, дату його складання та номер, адресу підприємства-постачальника, назву підприємства-покупця, в них відображений зміст, одиниця виміру, обсяг господарської операції. Видаткові накладні скріплено печаткою ТОВ "Кійопторг" та підписом відповідальної особи - директором підприємства.

Посилання податкового органу на наявність протоколу допиту ОСОБА_2 про його непричетність до господарської діяльності ТОВ "Кійоптторг" як на підставу вважати нереальними господарські операції останнього з позивачем, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що протокол допиту свідка за своїм характером не є документом, на підставі якого формується податковий облік, а також не є вироком по кримінальній справі, рішенням суду по адміністративній, цивільній, господарській справі, та, відповідно, взагалі не може бути доказом порушення податкового законодавства ні з боку ТОВ "Кійоптторг" з боку ТОВ "МК- Монтаж".

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що всі первинні документи, надані позивачем на перевірку, відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

А відтак, враховуючи наявність у позивача належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, отже і наявність підстав для формування податкового кредиту, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що в діях позивача відсутні порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області з огляду на законність постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у справі № 804/2581/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу в повному обсязі складено 19.04.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун