Справа № 826/16541/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2016 року № 826/16541/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2015 р. № , № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2015 р. № , № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 13.07.2015 р. № 652/26-54-22-02/31175387 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 131981,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 148 747,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що аналіз первинних документів позивача та фінансово-господарських взаємовідносин з його контрагентами свідчить про проведення транзитних потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди третім особам, переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, а, отже, господарські операції позивача не мають реального товарного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 04.11.2016 р. за згодою сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про наступне.

Державною податковою інспекцією у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 року, ПП «Пром-Тех-Снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Пан Енерго» за листопад 2014 р., ПП «Євротерм-Львів» за січень 2015 р., ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за січень 2015 р., ТОВ «Постач-М» за січень 2015 р., ТОВ ВКП «Еско» за січень 2015 р., ТОВ «Метал Холдінг Трейд» за лютий 2015 р., ТОВ «АЕК Інжиніринг» за лютий 2015 р., ТОВ «ТБ 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол» за лютий 2015 р.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест», зокрема:

1. п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (ряд. 2 декларації), всього у сумі 99 165,00 грн., у тому числі: за серпень 2014 р. у сумі 24 043,0 грн. (ТОВ «Компанія «Рубіж»), за жовтень 2014р. у сумі 25 058,00 грн. (ПП «Пром-тех-снаб»), за листопад 2014р. у сумі 50 064,0 грн. (ПП «Гідро-Трейд»); завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 19 Декларації), в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24 Декларації) за січень 2015 року всього у сумі 870,0 грн. (ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс»); завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 19 Декларації), в результаті чого завищено від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 24 декларації попереднього звітного податкового періоду (ряд.20.1 Декларації) за лютий 2015р. у сумі 131 111,0 грн. (ТОВ «ТІ 1999», ТОВ «Вікол.»).

2. Відображення фінансово-господарських взаємовідносин з:

- ТОВ «Пан Енерго» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за листопад 2014 року в сумі ПДВ 16 666,67 грн. (по податковим накладним за листопад 2014р.);

- ПП «Євтотерм-Львів» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2015 року в сумі ПДВ 48 716,67 грн. (по податковим накладним за січень 2015 р.);

- ТОВ «Постач-М» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2015 року в сумі ПДВ 24 422,65 грн. (по податковим накладним за січень 2015р.);

- ТОВ «ВКП «Еско» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2015 року в сумі ПДВ 12 808,59 грн. (по податковим накладним за січень 2015р.);

- ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2015 року в сумі ПДВ 27 348,82 грн. (по податковим накладним за січень 2015р.);

- ТОВ «Метал Холдинг Трейд» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за лютий 2015 року в сумі ПДВ 352 338,17 грн. (по податковим накладним за лютий 2015р.);

- ТОВ «АЕК Інжиніринг» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за лютий 2015 року в сумі ПДВ 122 924,16 грн. (по податковим накладним за лютий 2015р.); у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за березень 2015 року в сумі 1 666,67 грн. (по податковим накладним за лютий 2015р.);

- ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» у складі податкового кредиту Декларації з ПДВ за лютий 2015 року в сумі ПДВ 32 366,67 грн. (по податковим накладним за лютий 2015р.).

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2015 р. № 652/26-54-22-02/31175387 та винесено податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 131 981,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № 004932202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 148 747,50 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 99 165,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 49 582,50 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» зареєстровано Оболонською районною у м.Києві державною адміністрацією. Взято на облік у ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві та зареєстровано платником ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» (генпідрядник) та ТОВ «Компанія «Рубіж» (субпідрядник) укладено договори підряду № 25 від 19.05.2014 р., № 43 від 21.08.2014 р., відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується за завданням генпідрядника виконати за рахунок власних або залучених матеріалів, сил, засобів, техніки і устаткування, та здати генпідряднику в установлений даним договором строк комплекс робіт по монтажу та пусконалагодженню систем протипожежного захисту на об'єкті у відповідності до проектної документації та діючих нормативних актів. Субпідрядник здійснює постачання обладнання на умовах DDP-Київ (Інкотермс-2000) на адресу: вул. Семена Скляренка, 17. Всі витрати та ризики, пов'язані із доставкою обладнання за вказаною адресою несе субпідрядник.

На підтвердження виконання умов договору підряду № 25 від 19.05.2014 р. позивачем надано суду договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи, графік виконання робіт (а.с. 167-192, а.с. 195-202, а.с. 219-231 том 1), додаткову угоду щодо зміни вартості робіт № 1 від 20.10.2014 р.; акт на додаткові роботи (а.с. 203 - 242 том 1), акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (а.с. 243-245 том 2).

На підтвердження відображення податкових зобов'язань сум нарахованих (сплачених) ПДВ за договором № 43 від 21.08.2014 р. позивачем надано виписану ТОВ «Компанія «Рубіж» податкову накладну від 21.08.2014 р. № 11, за договором № 25 від 19.05.2014 р. - податкову накладну від 29.08.2014 р. № 56.

На підтвердження розрахунків між сторонами позивачем надано картки рахунку за серпень 2014-вересень 2015 р., банківські виписки (а.с. 248-255 том 1).

На підтвердження господарських взаємовідносин з ПП «Пром-Тех-Снаб» позивачем надано суду податкові накладні (а.с.3-13 том 2), які свідчать про відображення податкових зобов'язань сум нарахованих (сплачених) ПДВ у зв'язку із виконанням договору; видаткові накладні (а.с. 14-24 том 2), які свідчать про передачу товарів; товарно-транспортні накладні (а.с. 25-35 том 2), які свідчать про перевезення товарів; картки рахунку, банківські виписки (а.с. 36-43 том 2), які свідчать про оплату за придбані товари; довідку про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 44-80 том 2).

На підтвердження господарських взаємовідносин з ПП «Гідро-Трейд» позивачем надано суду: накладні (а.с. 83-92, а.с. 99-104 том 2), податкові накладні (а.с. 93-98 том 2), картки-рахунку, банківські виписки (а.с. 105-120 том 2), довідку про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 121-150 том 2).

На підтвердження господарських взаємовідносин із ТОВ «Трансбуд 1999» позивачем надано суду договір поставки № 03-2014 від 01.04.2014 р., предметом якого є поставка ТОВ «БК «Міськбудінвест» цегли керамічної рядової, що відповідає вимогам ДСТУ Б В 27-61-2008. Як вбачається із специфікації № 1 до вказаного договору ТОВ «Трансбуд 1999» зобов'язується поставити покупцю цеглу керамічну М-125.

Розрахунки між сторонами здійснювалися шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (протокол про припинення зобов'язань зарахуванням від 27.08.2015 р.), на підтвердження передачі товару сторонами було підписано видаткові накладні (а.с. 160- 178 том 2), товарно-транспортні накладні (а.с. 179-196 том 2), податкові накладні (а.с. 197-228 том 2), картку рахунку, банківські виписки (а.с. 229-234 том 2), довідку про вартість виконаних робіт, акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 236-270 том 2).

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Вікол.» суду надано договір поставки № 36 від 27.02.2015 р., предметом якого є поставка товару за цінами, визначеними в рахунках-фактурах.

Згідно видаткової накладної № 36 від 27.02.2015 р. ТОВ «Вікол.» було поставлено позивачу праймер бітумний на суму 12 000,00 грн. та мастику гідроізоляційну бітумно-бутилкаучкову на суму 142 480,00 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи товарно-транспортної накладної № Р84 від 26.02.2015 р. товар було поставлено за адресою, визначеною у договорі: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, буд. 31-а.

На виконання вказаного договору ТОВ «Вікол.» виписано позивачу податкову накладну від 27.02.2015 р. № 56. Оплата за отримані товари здійснена, згідно із карткою рахунку та банківських виписок, наявних в матеріалах справи (а.с.13-14 том 3).

Виконання робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 16-22 том 3).

Разом з тим, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р. зроблені з огляду на аналіз податкової звітності його контрагента ТОВ «Брокбудкепітал». Так, при проведенні аналізу бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» податкових накладних та номенклатури робіт, послуг по ланцюгу постачання за серпень 2014 року, встановлено, що ТОВ «Брокбудкепітал» придбавало фільтри для повітря, фільтр салону, ванну акрилову та інше. З урахуванням наведеного, відповідачем зроблено висновок про неможливість ТОВ «Компанія «Рубіж» виконання будівельно-монтажних та інших робіт на об'єкті будівництва ТОВ «БК «Міськбудінвест» по ланцюгу постачання від ТОВ «Брокбудкепітал».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р. відповідачем зроблено висновок, що видаткові накладні, виписані на підтвердження прийняття-передачі товарів підписані зі сторони постачальника, а зі сторони отримувача не підписані. Податкові накладні виписані на адресу ТОВ «БК «Міськбудінвест» не зареєстровані ПП «Пром-тех-снаб» в єдиному реєстрі податкових накладних. В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних не зазначено перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, пункт навантаження.

Згідно підсистеми «Аналітична система» інтегрованої автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» ДФС України за жовтень 2014 р. у ТОВ «БК «Міськбудінвест» виявлено розбіжність податкового кредиту у розмірі 25058,33 грн. по взаємовідносинам із постачальником ПП «Пром-тех-снаб», яким не задеклароване податкове зобов'язання за серпень 2014 р. у сумі 2133,33 грн. за вересень 2014 р. у сумі 22925,00 грн.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва отримано від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва податкову інформацію у вигляді акту від 31.12.2014 р. № 1847/26-59-22-08/38007002 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Пром-тех-снаб» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 30.09.2014», відповідно до якого ПП «Пром-тех-снаб» підроблено податкові накладні на суми ПДВ менше 10 000,00 грн. в один день та в рамках одного договору, що вчинено з метою ухилення від реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку із чим реальність господарських взаємовідносин є непідтвердженою.

Висновки відповідача щодо господарських операцій позивача із ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 року зроблено з огляду на аналіз податкової звітності його контрагента «Про сервіс» , ТОВ «Спецторг-трейд», із чого, на думку відповідача, випливає неможливість ПП «Гідро-Трейд» здійснювати постачання товарів на адресу ТОВ «БК «Міськбудінвест».

Також, ДПІ у Оболонському районі м. Києва отримано від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва податкову інформацію у вигляді акту від 20.03.2015 р. № 368/22-08 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Про сервіс» за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р.», яким не підтверджено фінансово-господарську діяльність останнього. Податковою інформацією ДПІ у Шевченківському районі м.Києва від 20.03.2015 р. № 368/22-08 документально не підтверджено взаємовідносин ТОВ «Про сервіс» із підприємствами постачальниками та покупцями, встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій між ПП «Гідро-Трейд» та ТОВ «Про сервіс», що свідчить про неможливість ПП «Гідро-Трейд» постачання товару на адресу ТОВ «БК «Міськбудінвест».

Висновки відповідача щодо порушення податкового законодавства щодо взаємовідносин із ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за січень-лютий 2015 р. зроблені з огляду на те, що згідно Єдиного державного реєстру податкових накладних сума податкового зобов'язання постачальника ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за січень 2015 р. не дорівнює сумі податкового кредиту покупця ТОВ «БК «Міськбудінвест» за січень 2015 р. та складає розбіжність у розмірі ПДВ 870,00 грн.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «Трансбуд 1999» за лютий 2015 р. зроблено з огляду на те, що згідно бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та податкових накладних за лютий 2015 р. встановлено, що обсяги поставки цегли керамічної на адресу ТОВ «БК «Міськбудінвест» у лютому 2015 р. не співпадають з обсягами придбання даного виду товару у ТОВ «Ружинська будівельна кераміка» за січень-лютий 2015 р., з огляду на що відповідачем зроблено висновок, що з наведених господарських операцій вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають на меті реального товарного характеру.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Вікол.» за лютий 2015 р. зроблені з огляду на те, що відповідно до аналізу «Аналітичної системи» інтегрованої автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» ДФС України ТОВ «Вікол.» знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області. Стан платника: 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Зокрема, встановлено, що поставки будівельних матеріалів від ТОВ «Вікол.» не було.

З урахуванням наведеного, відповідачем зроблено висновок про проведення фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди третім особам, переважно із контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що висновки відповідача не підкріплені належними доказами та не спростовують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Так, проаналізувавши первинну документацію позивача, суд дійшов висновку, що вона складена у відповідності до вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно-правових актів.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р., ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Фірма «Авітехсервіс» за січень-лютий 2015 р., ТОВ «Трансбуд 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол.» за лютий 2015 р. здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд також враховує вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідачем не спростовано того факту, що на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» не були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та як платники податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду аналіз бази «Єдиний реєстр податкових накладних», зареєстрованих податкових накладних із ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р., ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Фірма «Авітехсервіс» за січень-лютий 2015 р., ТОВ «Трансбуд 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол.» за лютий 2015 р.

Разом з тим, відповідачем не доведено факту, що податкові накладні, які, з його висновків не були зареєстровані у ЄРПП, підлягали обов'язковій реєстрації у ЄРПП, зокрема, ті що були виписані на суму до 10 000,00 грн. Крім того, відповідачем не було враховано, що придбання товарів могло бути здійснено і в інший період, окрім перевіряємого.

Відповідачем не доведено, що товари придбані контрагентами позивача, зокрема, сантехнічні, були придбані саме для реалізації позивачу та були використані для виконання робіт саме позивачем. Окрім того, відповідачем не перевірявся податковий статус таких контрагентів, зокрема, чи придбавалися товари цими контрагентами у неплатників ПДВ, оскільки в цьому випадку транзакція не відображається в базі даних «Єдиний реєстр податкових накладних».

При цьому, сам факт відсутності проведення перевірок ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» свідчить про те, що висновки відповідача щодо неможливості поставки товару та виконання робіт цими контрагентами для позивача є необґрунтовані та документально не підтверджені.

Позивачем не надано доказів того, що податкові накладні, виписані ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р. є підробленими.

Проаналізувавши видаткові накладні, виписані ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р., суд приходить до висновку, що останні мають підписи отримувача товару.

Посилання відповідача на відсутність у товарно-транспортних накладних автомобільного перевізника, замовника автотранспортних послуг, вантажовідправника, вантажоодержувача, пункту навантаження, суд не приймає до уваги, оскільки останні не є первинними документами, які впливають на формування податкового кредиту платника податку, а тому відсутність певної інформації в останніх не може впливати на право позивача щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Крім того, слід зазначити, що аналіз господарських операцій контрагентів позивача було здійснено на підставі аналізу господарської діяльності їх контрагентів в другорядному ланцюгу постачання.

Суд відхиляє посилання відповідача на акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 31.12.2014 р. № 1847/26-59-22-08/38007002 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Пром-тех-снаб» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 по 30.09.2014», оскільки останній містить лише податкову інформацію відносно ПП «Пром-тех-снаб» та не містить жодної інформації стосовно відносин останнього з ТОВ «БК «Міськбудінвест».

Отже, проводячи перевірку ТОВ «БК «Міськбудінвест», відповідач фактично обмежився лише аналізом бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних», при цьому, питання фактичної наявності виконаних робіт відповідачем досліджено не було.

В ході розгляду справи судом встановлено, що господарські операції позивача обумовлені розумними економічними причинами та здійснені з метою отримання матеріальної вигоди.

Враховуючи наведене, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни є підставою для застосування правових наслідків саме щодо цих контрагентів, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Зазначена позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2007 р. N К-24186/06.

При цьому, в акті перевірки від 13.07.2015 р. № 652/26-54-22-02/31175387 відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

Отже, судом встановлено, що податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.».

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд не знаходить порушень чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.», а тому вважає, що формування ТОВ «БК «Міськбудінвест» податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним, а нарахування позивачу сум з податку на додану вартість на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № - протиправним.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним нарахування позивачу сум з податку на додану, то нарахування штрафних санкцій є також неправомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № було винесено у зв'язку із завищенням позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2015 р. у сумі 131 111,00 грн.

Позивач не заперечує факт розбіжності у виписаній позивачу ТОВ «Авіатехсервіс» податковій накладній № 28 від 31.01.2015 р. на 870,00 грн., що, з його пояснень, є помилкою продавця, допущеної при складанні цього документу.

Водночас, судом встановлено, що акт та податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № містять недостовірну інформацію щодо суб'єкта - порушника податкового законодавства.

Так, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні зазначено іншого платника, а саме: ТОВ «Реал-контакт», з урахуванням чого зменшення від'ємного значення суми ПДВ платника податку не може бути здійснено, а відповідач, на думку суду, повинен прийняти та направити платнику податку правильно оформлене податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № .

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № , № прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Міськбудінвест» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03.08.2015 р. № , № .

3. Судові витрати в сумі 4872,00 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук