Справа № 2а/0570/9228/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2016 р. м. Київ К/9991/66184/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року в справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, третя особа державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що за результатами проведеної звірки стану виконання відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку рішень про стягнення коштів на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області, встановлено, що виконавче провадження №3151399, відкрите 28 грудня 2006 року, станом на 01 липня 2012 року залишається не виконаним.

Посилаючись на невжиття заходів щодо примусового виконання виконавчого документу, просив визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку та зобов'язати негайно стягнути з державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» суму заборгованості по сплаті страхових внесків та пені (2 572 610,96 грн.)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою першого заступника начальника державної виконавчої служби у Ворошиловському районі міста Донецька від 28 грудня 2006 року за №1685-3 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу №21/308, виданого 12 грудня 2006 року господарським судом Донецької області про стягнення з державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області 1 856 167,57 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків і 716 443,39 грн. пені.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку від 28 грудня 2006 року дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №19817778.

За результатами проведеної відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області та відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку звірки стану виконання рішень судів станом на 01 липня 2012 року про стягнення коштів на користь відділення Фонду було складено акт №3/12 від 10 липня 2012 року та встановлено, зокрема, що рішення суду, за яким 28 грудня 2006 року відкрито виконавче провадження, залишається не виконаним.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем вживалися достатні заходи для стягнення з боржника боргу, невиконання виконавчого документа пов'язано не з протиправними діями чи бездіяльністю відповідача, а з недостатністю грошових коштів та майна в боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження відповідачем дотримано. Повноваження державного виконавця визначені Законом України «Про виконавче провадження» й реалізацію цих повноважень він здійснює на власний розсуд, суд не може зобов'язати відповідача здійснювати певні виконавчі дії.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій (бездіяльності) органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладеною у постанові від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15.

Оскільки в даній справі оскаржено бездіяльність органу державної виконавчої служби під час виконання наказу, виданого господарським судом Донецької області, тобто спір у справі виник поза межами публічно-правового спору, то зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Дану справу належить розглядати у порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність перевірки правомірності дій відповідача та вирішення справи по суті позовних вимог, а апеляційний суд не виправив дану помилку.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Вугледарі Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: