Справа № 639/10594/15-а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря - Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, якій вточнив у судовому засіданні, відмовившись від вимог в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення та зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у встановлений законом строк, просив визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті позивачу компенсації за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за вислугу років у повному обсязі, що викладена у відповіді від 24.11.15 року. Також просив суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату йому компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії в період з 01.01.2008 року по 30.06.2012 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених обставин, зазначених в адміністративному позові, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову. Зазначила, що підстав для виплати компенсації в разі втрати частини доходів, у зв'язку з порушення строків виплати пенсії за вислугу років, в даному випадку не має, оскільки компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру. Донараховану суму пенсії у розміру 5834,70 грн. позивач отримав 23.10.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №8082 від 23.10.2015 року. Так як донарахована сума , яка виплачена на підставі рішення суду, мала разовий характер, тому компенсації не підлягає.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем запасу, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забеспечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до Постанови КМУ №1294 від 01.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового складу та деяких інших осіб» з 01.01.2008 року та наказу МОУ від 30.12.2007 року №707 з 01.01.2008 року було проведено підвищення посадових окладів відповідних військових керівників. На підставі чого позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківський області з заявою про перерахунок йому пенсії за вислугу років. Але листом від 11.10.2013 року №26971Г-14 ГУ ПФУ в Харківській області позивачу було повідомлено в здійснення йому перерахунку пенсії лише з 01.07.2012 року. Не погодившись з даною відповіддю позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.04.2014 року по справі №639/10601/13-а його позов було задоволено и зобовязано ГУ ПФУ в Харківській області провести йому перерахунок пенсії на підставі наданих ОВК фінансових довідок з 01.08.2008 року по 30.06.2012 року.

Але, після набрання вказаного рішення чинності воно не виконувалось тривалий час і фактично було виконано у жовтні 2015 року, позивачу був здійснений перерахунок пенсії , донараховану суму пенсії у розміру 5834,70 грн. позивач отримав тільки 23.10.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №8082 від 23.10.2015 року ( а.с.29).

Однак, позивачу стало відомо, що відповідач, при виплаті йому недоплаченої пенсії за період з 01.01.2008 року по 30.06.2012 року в порушення ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ не провів виплату компенсації втрати частини доходів (пенсії).

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести йому виплату компенсації. 24.11.2015 року позивач отримав відмову відповідача у виплаті компенсації, яка була обґрунтована тим, що законні підстави для виплати компенсації відсутні ( а.с.26-27).

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані із здійсненням компетенції громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України, передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14 було визначено , що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12.

Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке є суб'єктом владних повноважень не є особливою категорією, яке звільняють від обов'язку виконувати норми ч.1 ст. 244-2 КАС України, як наслідок відмова в проведенні позивачці виплати компенсації є очевидно протиправною, тому позивач просить суд визнати неправомірною відмову відповідача в виплаті позивачу компенсації втрати частини пенсії за вислугу років, у зв'язку з порушенням строку її виплати.

Отже, таке тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, зокрема відмову у перерахунку пенсії позивачу у звязку з підвищенням його посадового окладу, продовження виплати заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, що підтверджується ухвалою Харківського апеляційного суду Харківської області від 18.04.2014 року по справі №639/10601/13-а та не проведення перерахунку пенсії і виплат недоплачених сум протягом 1 року і 6 місяців після набрання чинності вказаного рішення суду.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надала суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій Управління та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановлені ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст. 12, 41, 69, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за вислугу років у повному обсязі протиправними.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за вислугу років у повному обсязі за період з січня 2008 року по червень 2012 року включно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий райсуд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її отримання.

Суддя Л.О. Шиянова