Справа № 161/3610/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3610/16-а
Провадження № 2-а/161/230/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Матіюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку старшого сержанта поліції Матіюка Сергія Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом на обгрунтування вказавши, що 17.03.2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Луцьку Матюком С.В. відносно нього було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 834214, згідно якої він здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив р. 33 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки під час складання постанови відповідачем не було враховано його пояснення, зокрема, що рухаючись по вул.. Кривий Вал в м. Луцьку він змушений був здійснити зупинку, оскільки в його автомобіля загорівся індикатор поломки двигуна. Оскільки дана вулиця є вулицею з одностороннім рухом, ліва частина використовується для паркування, а права - для проїзду. Він здійснив зупинку для з'ясування причин повідомлення про поломку. Також відповідачем не враховано, що знак про заборону зупинки розташовано по обидві сторони вулиці з одностороннім рухом, що суперечить доцільності встановлення таких знаків та п. 15.3 ПДР. Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17 березня 2016 року серії ПС № 834214 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, суду пояснив, що 17.03.2016 року приблизно об 11.20 він зупинив належний йому автомобіль «Subaru Legacy» д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Кривий Вал в м. Луцьку в зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена». Вказаний знак він бачив, але змушений був здійснити зупинку в зоні дії вказаного знаку, оскільки йому необхідно було віддати сумки дружині,а іншого місця для зупинки не було. Він не пам'ятає які пояснення надавав відповідачу з приводу причини зупинки. Вважає, що постанова має бути скасовано, оскільки знаки 3.34 на вул.. Кривий Вал розташовані неправильно.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 17.03.2016 року ним здійснювалося патрулювання по місту Луцьку. Приблизно об 11.20 на вул. Кривий Вал ним було помічено автомобіль, належний позивачу, який здійснював стоянку з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме в зоні дії знаку 3.34. Крім того,,позивач зупинив свій автомобіль ближче ніж за 10 м до виїзду з прилеглої території. Він підійшов до автомобіля позивача, представилася та повідомив, що позивачем здійснено зупинку з порушенням Правил дорожнього руху Позивач визнавав, що здійснив зупинку з порушенням ДПР, але посилався на те, що не мав іншого місця для зупинки транспортного засобу Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши дослідивши письмові та інші докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.03.2016 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядовим поліції Матіюком С.В. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 834214 за ст.122 ч. 1 КУпАП України (а.с. 2).

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Subaru Legacy» д.н.з. НОМЕР_2, 17 березня 2016 року об 11.20 на вул. Кривий Вал в м. Луцьку здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34, чим порушив р. 33 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до р. 33.3 ПДР України - «Заборонні знаки», знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку та висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, складена рядовим поліції Матіюком М.С., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП та Закону України «Про національну поліцію» має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема вчинення правопорушень за ч.1 ст.122 КпАП України.

Статтею 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського вбачається, що позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку свого транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено»

Вищенаведені обставини були визначені позивачем в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що здійснена ним зупинка була вимушеною, оскільки відповідно до пп. 1.10 п.1 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, в той час як сам позивач пояснив, що зупинився в зоні дії заборонного знаку, оскільки не мав змоги зупинитися в іншому місці.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора відповідача є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Судом також встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853 .

Відповідно до Розділу ІІІ вказаної Інструкції «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»:

п. 9. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

п. 1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

п. 2. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

п. 4. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

З оглянутого судом відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що вказані вимоги закону відповідачем, як суб»єктом владних повноважень, були дотримані.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова містить основні обов'язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення згідно з вимогами ст.283 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор патрульної служби роти № 2 батальйону Управління патрульної служби МВС у м. Луцьку при винесенні постанови серії ПС2 № 834214 від 17 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку старшого сержанта поліції Матіюка Сергія Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська