Справа № 807/2138/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2138/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

при секретарі судового засідання Кубічек Н.І.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: Олашин Оксани Михайлівни;

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління МВС України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ужгородський РВ УМВС України в Закарпатській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 15 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 20 квітня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області якою просила суд: 1. Визнати наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 151 о/с від 03 серпня 2015 року по особовому складу в частині звільнення з посади слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 - неправомірним; 2. Зобов'язати начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області; 3. Зобов'язати начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

Під час судового розгляду позивач підтримав позовну заяву повністю з мотивів, що наведені у ній. Просив задовольнити позовну заяву повністю.

Зокрема позивач зазначив, що вона працювала на посаді слідчого СВ Ужгородьского РВ УМВС Украіни в Закарпастькій області з березня 2013 року, а працівником органів внутрішніх справ з 2012 року. У вихідний день 11 липня 2015 року позивач перебувала у дома, де святкували приїзд сестри. В 16:40 годин після дзвінка т.в.о. начальника СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4, прибула на роботу. Офіційного повідомлення керівництва про причини виклику не було, однак відразу повідомили, що виходити за межі території Ужгородського РВ працівникам заборонено. Близько 20:00 годин позивачу повідомили про події, які сталися у Мукачівському районі і що необхідно знаходитись в приміщенні Ужгородського РВ. Так, позивач зазначає, що перебувала у службовому кабінеті без їжі з 16:40 годин до 23:00 год.. Позивач зайшла до ОСОБА_4 та спитала чи можуть батьки привести продукти харчування і чи довго ще буде ізольова в Ужгородському РВ, на ОСОБА_4 у грубій формі почав говорити, що Позивач буде знаходитись в Ужгородському РВ стільки скільки треба і проблеми Позивача його не турбують. На цьому ґрунті між позивачем та ОСОБА_4 виникло непорозуміння після чого останній дав усну вказівку їхати до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного освідчення, хоча всім було заборонено покидати територію Ужгородського РВ УМВС, але письмового направлення з журналу реєстрації направлень на освідчення ОСОБА_4 позивачеві не видав. Позивач вказує, що на території Ужгородського РВ УМВС та під час несення служби будь-яких алкогольних напоїв не вживала, що підтверджується поясненнями колег, з якими перебувала, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. За наведених обставин позивач просила задовольнити позовну заяву повністю.

В судовому засіданні представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі по тексту - відповідач ) заперечив щодо задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Зокрема представник відповідача заперечив щодо задоволення позовної заяви у в повному обсязі, з підстав викладених в наданому письмовому запереченні та доповненні до заперечення. Просив відмовити в задоволенні позовної заяви повністю, мотивуючи наступним. Представником вказано, що згідно наказу УМВС України в Закарпатській області від 11 липня 2015 року № 906 "Про переведення органів та підрозділів внутрішніх справ і внутрішніх військ Закарпатської області на посилений варіант оперативно-службової діяльності" та наказу Ужгородського РВ УМВС від 11 липня 2015 року № 189 "Про переведення особового складу Ужгородського РВ УМВС на посилений варіант оперативно-службової діяльності", в Ужгородському РВ УМВС було оголошено збір особового складу по тривозі. Встановлено, що згідно службової телеграми УМВС області від 11 липня 2015 року за № 18/1368 в Ужгородському РВ УМВС було введено в дію оперативний план "Фортеця". Згідно доручення Ужгородського РВ УМВС від 11 липня 2015 року № 165 "Про посилення охорони адміністративної будівлі Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області" для охорони та оборони адміністративного приміщення райвідділу було задіяно 30 працівників Ужгородського РВ УМВС, у тому числі і слідча ОСОБА_1. 11 липня 2015 року близько 23:30 годин під час перевірки несення служби працівниками райвідділу у заступника начальника СВ Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_4, виникла підозра щодо перебування слідчого Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп'яніння (невиразне мовлення, різкий запах алкоголю з рота). У зв'язку з цим, керівництвом Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану сп'яніння, на що остання погодилася. Згідно протоколу медичного освідчення № 297 від 12 липня 2015 року, виданого Закарпатським обласним наркологічним диспансером, ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Під час медичного освідчення ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв не заперечила, що також зафіксовано в протоколі медичного освідчення. Окрім того, з метою діагностики та підтвердження вказаного висновку, у останньої було відібрано кров для проведення лабораторного дослідження. За результатами газохроматографічного дослідження в крові ОСОБА_1 виявлено 1.63 проміле етилового спирту (дослідження № 217 від 14 липня 2015 року). Надалі, у ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 допустила грубе порушення службової дисципліни, що проявилось у несенні служби у нетверезому стані. Враховуючи наведене за результатами службового розслідування було прийнято наказ УМВС України в Закарпатській області № 151 о/с від 03 серпня 2015 року. Виходячи з вище викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року, що занесена до журналу судового засідання, відповідно до вимог статті 53 КАС України до участі у розгляді даної справи було залучено Ужгородський РВ УМВС України у Закарпатській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а.с.а.с. 46, 47).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час звільнення займала посаду слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатські області.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції про порядок переведення органів і підрозділів системи Міністерства внутрішніх справ України на посилений варіант оперативно-службової діяльності, що затверджена наказом МВС України 03 грудня 2012 року за № 1111, дія цієї Інструкції поширюється на осіб рядового і начальницького складу, державних службовців апарату МВС України, головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті (далі - ГУМВС, УМВС), районних, районних в містах, міських управлінь (відділів), лінійних управлінь (відділів) (далі - міськрайліноргани), спеціальних установ міліції, стройових підрозділів, вищих навчальних закладів, науково-дослідних установ системи МВС України (далі - працівники ОВС) та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України (крім слухачів і курсантів навчальних закладів, які не досягли 18-річного віку, та працівників, які не пройшли початкової підготовки). Згідно з пунктом 4.1 цієї Інструкції, а посилений варіант можуть переводитися як усі працівники органів (органу) чи підрозділів (підрозділу) системи МВС України, так і їх частина або окремі структурні підрозділи.

Наказом Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області від 11 липня 2015 № 189 "Про переведення особовий склад Ужгородського РВ УМВС на посилений варіант оперативно-службової діяльності", у тому числі роботу Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області вирішено організувати відповідно до вимог Інструкції про порядок переведення органів і підрозділів системи Міністерства внутрішніх справ України на посилений варіант оперативно-службової діяльності, що затверджена наказом МВС України 03 грудня 2012 року за № 1111 (пункт 2 наказу) (а.с.а.с. 77, 78).

У наказі Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області від 11 липня 2015 року за № 189 в обґрунтування його прийняття зазначено, що 11 липня 2015 року в м. Мукачево виник збройний конфлікт за участю представників "Правого сектору", внаслідок якого було поранено працівників ОВС та цивільне населення. За оперативною інформацією представники "Правого сектору" можуть спровокувати напади на адміністративні будівлі ОВС у зв'язку з чим службовою телеграмою УМВС від 11 липня 2015 року № 18/1368 на території області введено оперативний план "Фортеця", а також на виконання вимог наказу УМВС України в Закарпатській області від 11 липня 2015 року № 906.

Згідно із дорученням Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області від 11 липня 2015 року за № 165 "Про посилення охорони адміністративної будівлі Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області" для охорони та оборони адміністративного приміщення райвідділу було задіяно 30 працівників Ужгородського РВ УМВС, у тому числі і слідча ОСОБА_1 (а.с. 79).

11 липня 2015 року заступник начальника СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області склав рапорт на ім'я т.в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області Палкуш М.І. щодо підозри перебування слідчого Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп'яніння за зовнішніми ознаками, що проявлялося у невиразному мовленні, різкому запаху алкоголю з рота (а.с. 81).

З пояснень сторін, судом встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану сп'яніння, на що остання погодилася.

Відповідно до протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння № 297 від 12 липня 2015 року, виданого Закарпатським обласним наркологічним диспансером - освідчення позивача було проведено 12 липня 2015 року о 1:20 годин лікарем ОСОБА_10. У цьому протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Під час медичного освідчення ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв не заперечила, що також зафіксовано в протоколі медичного освідчення. Протокол містить запис, що вчинений позивачем особисто, з приводу ознайомлення позивача із результатами огляду (а.с.а.с. 82-83). Окрім того, з метою діагностики та підтвердження вказаного висновку, у позивача було відібрано кров для проведення лабораторного дослідження, що також зафіксовано у протоколі медичного освідчення.

Відповідно до дослідження клініко-діагнозтичної лабораторії Закарпатського обласного наркологічного диспансеру № 217 від 14 липня 2015 року, за результатами газохроматографічного дослідження в крові ОСОБА_1 виявлено 1.63 проміле етилового спирту (а.с. 84).

Представником відповідача під час судового розгляду було надано суду для огляду та ознайомлення матеріали службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим СВ Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1 (справа № 181).

Відповідно до наказу Управління МВС України в Закарпатській області від 14 липня 2015 року за № 914 "Про призначення службового розслідування" вирішено провести службове розслідування по факту перебування на службі у нетверезому стані слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 (а.с. 119).

Опитана під час службового розслідування з приводу факту перебування на службі у нетверезому стані - ОСОБА_1 вживання 11 липня 2015 алкогольних напоїв та перебування на службі в стані алкогольного сп'яніння категорично заперечила. Зокрема власноручно написала у відповідних поясненнях від 14 липня 2015 року та 13 липня 2015 року, що ні до приходу на роботу 11 липня 2015 року, ні під час перебування на роботі у цей день алкогольних напоїв не вживала. Окрім того, ОСОБА_1 вказала, що під час несення служби їй стало погано у зв'язку з чим приймала лікарський препарат "Валер'яна". Також позивач просила приєднати до матеріалів службового розслідування результати аналізу крові. (а.с.а.с. 85-89, 126-128).

Відповідно до книги видачі й прийняття озброєння та спеціальних засобів Ужгородського РВ, позивачем о 15:00 годин було отримано зброю та набої до неї, яку було здано 12 липня 2015 року о 1:00 годин (а.с.а.с. 120, 121). Відповідно до журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, позич такий інструктаж пройшов 11 липня 2015 року (а.с.а.с. 122, 123).

Опитаний під час службового розслідування 14 липня 2015 року капітан міліції ОСОБА_12, вказав на те, що 11 липня 2015 року перебував на чергуванні оперативним черговим Ужгородського РВ УМВС. Було введено в дію оперативний план "Фортеця". 11 липня 2015 року о 15:00 годин під час прибуття слідчої СВ Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1, остання пройшла інструктаж та отримала табельну вогнепальну зброю. Під час видачі зброї із аналізу зовнішнього виду - вживання алкоголю ОСОБА_1 не помітив (а.с. 125).

23 липня 2015 року начальником УМВС України в Закарпатській області затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим СВ Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_1. У вказаному Висновку зафіксовано, що у ході службового розслідування встановлено, що позивач допустила грубе порушення службової дисципліни, що проявилось у несенні служби у нетверезому стані (а.с.а.с. 90-92).

30 липня 2015 року за наслідками розгляду Висновку службового розслідування відповідачем прийнято Наказ № 984 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1", яким вирішено за грубе порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, статті 40 частини 1 пункту 7 КЗпП України, наказу МВС України № 81-2007, що проявилося у несенні служби в добовому наряді у нетверезому стані, слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ звільнити за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (а.с. 75).

03 серпня 2015 року відповідачем прийнято Наказ № 151 о/с "По особовому складу", відповідно до якого - на підставі пункту 1 наказу УМВС України в Закарпатській області від 30 липня 2015 року № 984, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-158209), слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, з 03 серпня 2015 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) (а.с. 74).

Закарпатський окружний адміністративний суду вважає за необхідне зазначити, що позивачем Наказ відповідача № 984 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Ужгородського РВУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1" не оскаржувався.

Вирішуючи адміністративну справу, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обов'язки визначаються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією УРСР та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Порядок звільнення зі служби осіб середнього начальницького складу визначається розділом VII Положення. Відповідно до пункту 64 "є" Положення, за порушення дисципліни особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік).

Пунктом 23 Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень - визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 № 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту надане визначення дисциплінарного проступку, це - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. В свою чергу службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 частини 1 пункту 8 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Під час розгляду даної справи, беручи до уваги матеріали даної справи, позицію позивача щодо вживання алкоголю 11 липня 2015 року лише до прибуття на службу та матеріали службового розслідування - Закарпатським окружним адміністративним судом, відповідно до статті 65 КАС України було допитано як свідка ОСОБА_10 - лікаря Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, який о 1:20 годин 12 липня 2015 року проводив медичне освідчення позивача.

У судовому засіданні 14 липня 2015 року свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що враховуючи можливість вживання алкогольних напоїв позивачем до моменту появи на службі 11 липня 2015 року, то з врахуванням результату освідчення, яке проводилося о 1:20 12 липня 2015 року, на час прибуття позивач на роботу вміст етилового спирту в крові повинен був би бути приблизно 3,30 проміле, що відповідає важкій алкогольній інтоксикації. При цьому зовнішні прояви повинні були бути вираженими, як от змазаність мовлення, порушення артикуляції, незв'язаність мовлення, різкий запах алкоголю з рота, дезорієнтація неясна свідомість, нечіткі рухи тощо. Не помітити стороннім стан алкогольного сп'яніння позивача було б неможливо.

У судовому засіданні 14 липня 2015 року, представником відповідача надано суду лист Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 01 квітня 2016 року за № 11/А. У листі, зокрема, зазначено, що здійснивши розрахунки можливого алкогольного сп'яніння, то станом на 16.00 годин 11 липня 2015 року вміст етанолу в крові гр. ОСОБА_1 мав би становити 3,268 проміле. Згідно методичних вказівок "Про судово-медичну діагностику отруєнь етиловим спиртом та можливих при цьому помилках" МОЗ ССРР 1974 р., вміст етилового спирту в крові з концентрацією в межах 3,01-5,0 %о відноситься до важкої алкогольної інтоксикації, з можливим летальним випадком. Клінічними проявами даного стану є сонливість, ступор, потьмарення свідомості, дезорієнтація в місці, часі, ситуації, порушення мови, координації рухів, втрата рівноваги. Грубе порушення вітальних функцій - пригнічення роботи дихального центру, роботи серцево-судинної системи, алкогольна кома І ступеня (а.с. 108).

Закарпатський окружний адміністративний суд критично оцінює позицію позивача щодо вживання алкоголю 11 липня 2015 року до прибуття на службу, оскільки така спростовується поясненнями самого позивача, що надані ним особисто під час проведення службового розслідування, поясненнями оперативного чергового 11 липня 2015 року Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, показаннями свідка ОСОБА_10 протоколом № 297 від 12 липня 2015 року медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння, дослідженням № 217 від 14 липня 2015 року клініко-діагностичної лабораторії Закарпатського обласного наркологічного диспансеру та листом Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 01 квітня 2016 року за № 11/А - у їх сукупності.

Відповідно до статті 2 частиною 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечував проти адміністративного позову, повністю доведено правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а доводи позивача є необґрунтованими. Суд вважає, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення, що застосований до позивача, відповідає вчиненому позивачем проступку з урахуванням обставин, які склалися.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для скасування наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 151 о/с від 03 серпня 2015 року по особовому складу в частині звільнення з посади слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 86, 160-163, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління МВС України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ужгородський РВ УМВС України в Закарпатській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко