Справа № 805/126/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року справа №805/126/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

Казначеєва Е.Г.

Секретар судового засідання Борисов А.А.

За участі представників відповідача 1, 2, - Сущенко В.А., Кісельова С.С. (на підставі довіреності)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі № 805/126/16-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Донецької області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2016 року ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (надалі - відповідач-1, Генпрокуратура України), третьої особи - Прокуратури Донецької області про визнання незаконними дій керівництва Генеральної прокуратури України, керівництва прокуратури Донецької області щодо відмови у видачі наказу про виплату грошової допомоги при виході на пенсію та виплати грошову допомогу при виході на пенсію; зобов'язання керівництва Генеральної прокуратури України (Прокуратури Донецької області) видати наказ про виплату позивачу грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію та виплатити грошову допомогу у розмірі 666 096,00 грн. (арк. справи 4-7).

При цьому ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року до участі у справі у якості другого відповідача судом залучено Прокуратуру Донецької області (далі - відповідач-2) (арк. справи 47).

15 березня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом винесено постанову, якою у задоволені вищенаведеного позову відмовлено повністю (арк. справи 68-69).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою (далі - апелянт, ОСОБА_5), в доводах якої зазначив, що не погоджується із винесеною постановою суду, посилаючись на те, що у лютому 2003 року він вийшов на пенсію за вислугою років, а у жовтні 2003 року його було звільнено з посади прокурора м. Горлівки за власним бажанням, але позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги при виході на пенсію у відповідності до частини 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з виключенням Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» вищенаведеної статті. Але апелянт вважає, що він вийшов на пенсію раніше набуття чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» та вважає, що вищенаведена частина 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію, не пов'язувала виплату грошової допомоги із обов'язковим звільненням. З урахуванням чого апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його вимоги у повному обсязі (арк. справи 75-78).

Позивач до судового засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином.

Представники відповідача 1, 2 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, про що надали письмові заперечення на апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції просили залиши без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції, а також не є спірним між сторонами, згідно з копією посвідчення серія АБ № 942967 від 19 травня 2003 року, позивач з 03 лютого 2003 року отримує пенсію за вислугою років (довічно) (арк. справи 10).

З копії трудової книжки позивача, а також довідки Прокуратури Донецької області від 25 лютого 2016 року №11/151, довідки Прокуратури Донецької області щодо трудової діяльності позивача, а також довідки відділу роботи з кадрами прокуратури Донецької області вбачається, що ОСОБА_5 з серпня 1979 року по березень 2015 року працював в органах прокуратури Донецької області (арк. справи 11-12, 53-54, 55).

Наказом Генерального прокурора України № 675 від 19 липня 2002 року позивача призначено прокурором м. Горлівки Донецької області (арк. справи 59).

17 жовтня 2003 року позивач подав рапорт до Прокуратури Донецької області про звільнення його з посади прокурора м. Горлівки у зв'язку з переведенням до апарату Прокуратури Донецької області (арк. справи 56), на підставі чого Наказом Генерального прокурора України № 960к від 23 жовтня 2003 року позивача звільнено з посади Прокурора м. Горлівки в порядку переведення на роботу в апарат прокуратури області (пункт 5 статті 36 Кодексу законів про працю України) (арк. справи 58).

30 березня 2015 року позивача звільнено з посади прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, що підтверджується Наказом Прокуратури Донецької області від 30 березня 2015 року № 424-к (арк. справи 13).

31 березня 2015 року та Наказом Прокуратури Донецької області від № 432-к зміно вищенаведений Наказ від 30 березня 2015 року № 424-к із зазначенням, що позивача звільнено з посади прокурора Артемівської міжрайонної прокуратури за власним бажанням (стаття 38 Кодексу законів про працю України) (арк. справи 14).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач звернувся із заявами: 18 травня 2015 року до прокурора Донецької області та від 20 травня 2015 року до Генерального прокурора України щодо виплати позивачу матеріальної допомоги на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (арк. справи 62, 63).

Але листами Прокуратури Донецької області від 16 жовтня 2015 року №11/794-2977

вих-15 та від 22 червня 2015 року, а також листом Генеральна прокуратура України від 03 грудня 2015 року № 18-2623вих-15 за наслідками розгляду звернення позивача, ОСОБА_5 повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у зв'язку із звільненням, оскільки Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII виключено частину 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (арк. справи 15, 16, 17, 65).

З наведеного вбачається, що спірним питанням даної адміністративної справи є право позивача на отримання грошової допомоги при виході на пенсію за вислугою років у 2003 році у відповідності до частини 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом (арк. справи 43).

Так, статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» встановлені вимоги пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, який набрав чинності з 01 квітня 2014 року частину 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» - виключено.

Проте наведена частина 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (редакція від 23 лютого 2014 року), тобто в редакції чинній до 27 березня 2014 року (зміни набрали чинності з 01 квітня 2014 року) ПЕРЕДБАЧАЛА, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Як вказувалось судом вище, апелянт вважає, що він вийшов на пенсію раніше набуття чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» та вважає, що вищенаведена частина 16 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію (у 2003 році), не пов'язувала виплату грошової допомоги із обов'язковим звільненням

Але колегія суддів не приймає такі посилання апелянта, оскільки у 2003 році позивач був звільнений з посади в порядку переведення на іншу посаду органів Прокуратури Донецької області, та з 2003 року до 30 березня 2015 року позивач з органів прокуратури не звільнявся, в той час як вихід на пенсію у розумінні вищенаведеної частини 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» був пов'язаний зі звільненням з роботи, тобто з припиненням роботи взагалі, а апелянт у 2003 році набув право на пенсію та оформив пенсію за вислугу років, проте не припиняв роботу в органах прокуратури, тобто фактично був працюючим пенсіонером, у зв'язку з чим до офіційного звільнення позивача 30 березня 2015 року у позивача не виникало право на отримання грошової допомоги передбаченої частиною 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру», яка в свою чергу діяла до 01 квітня 2014 року.

При цьому, як вказувалось судом вище, на момент звільнення позивача з органів прокуратури (30 березня 2015 року) право прокурорів на отримання грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури, - не було передбачено, оскільки вказана частина 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» діяла до 01 квітня 2014 року.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність протиправних дій, рішень або бездіяльності відповідачів у даних правовідносинах та не вбачає підстав для виплати позивачу грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію.

До того ж суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин у даній справі висновки: Верховного суду України у постанові від 28 квітня 2015 року № 21-87а15, за якими обов'язковою умовою виплати одноразової грошової допомоги, встановленої частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ є вихід працівника на пенсію за вислугу років.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі № 805/126/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі № 805/126/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 25 квітня 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв