Справа № 808/887/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року 10:37Справа № 808/887/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»

до: Спеціалізованної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України

Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» (надалі - позивач або ПАТ «ЗЗФ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1 або СДПІ) та до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (надалі - відповідач 2 або УДКСУ у м.Запоріжжі), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність СДПІ, яка виразилась у неподанні Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягала відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ «ЗЗФ» по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року в розмірі 4 356 399,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «ЗЗФ» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, в розмірі 252 074,38 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 20.11.2015 позивач подав до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, якою визначено суму податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню з Державного бюджету України на рахунок платника у банку в розмірі 4 356 399 грн. На запит податкового органу позивач 07.12.2015 подав завірені копії первинних документів, які підтверджують сплату ПДВ у ціні придбаних товарів (послуг) та заявлену до відшкодування суму ПДВ за жовтень 2015 року. Суму бюджетного відшкодування за жовтень 2015 року в розмірі 4 356 399,00 грн. позивач на теперішній час не отримав. Позивач зазначає, що відшкодування ПДВ за червень 2015 мало відбутися до 21.12.2015, однак до теперішнього часу не відбулось. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неподання висновків відповідачу 2. Посилаючись на п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України, позивач зазначає, що позивачу не відшкодовано суму податку на додану вартість, а відтак на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість має нараховуватися пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за весь час прострочення. Представник позивача просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечила в повному обсязі та зазначила, що відповідачем 1 вчасно направлено до відповідача 2 висновок про суми відшкодування ПДВ та реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування. Не повернення позивачу сум бюджетного відшкодування за жовтень 2015 року відбулося не з вини відповідача 1. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Від відповідача 2 надійшли пояснення в адміністративній справі, в яких УДКСУ у м.Запоріжжі зазначає, що органи Державної казначейської служби не приймають самостійного рішення щодо перерахування коштів з бюджету, а здійснюють повернення лише на підставі висновків, наданих органами державної податкової служби. 14.12.2015 до УДКСУ у м.Запоріжжі надійшов реєстр висновків по платникам, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування та висновки на відшкодування податку на додану вартість ПАТ «ЗЗФ». Однак, зазначені висновки були повернуті відповідачем 2 до СДПІ у зв'язку з відсутністю узагальненої інформації. Оскільки, станом на 18.04.2016 до УДКСУ у м.Запоріжжі не надходила узагальнена інформація щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформована за зверненнями головних управлінь ДФС, то і підстав для перерахування коштів на поточний банківський рахунок ПАТ «ЗФЗ» немає.

Просить справу розглядати за відсутності його представника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних обставин.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 200.7. ст. 200 ПК України (в редакції чинній на момент подання позивачем декларацій з податку на додану за жовтень 2015 року) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України (п. 200.17 ст. 200 ПК України).

Пункт 200.18 ст. 200 ПК України визначає, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Посадові особи контролюючих органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в разі порушення визначених у пункті 200.18 цієї статті термінів відшкодування несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Сторонами не заперечуються обставини, що Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» відповідало критеріям платників, які мають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування, визначених п. 200.19 ст. 200 ПК України.

20 листопада 2015 року позивач подав до СДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, якою визначено суму податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню з Державного бюджету України на рахунок платника у банку в розмірі 4 356 399,00 грн. (а.с.27-49).

10 грудня 2015 року СДПІ проведено камеральну перевірку ПАТ «ЗФЗ» щодо правомірності нарахування ПДВ за жовтень 2015 року (за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.11.2015 №) за результатами якої складено довідку у формі висновку від 10.12.2015 №128/47-0/00186542. В довідці у формі висновку зазначено, що при відображенні ПАТ «ЗФЗ» у декларації за жовтень 2015 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 4 356 399,00 грн. порушень не встановлено (а.с.65-66).

11 грудня 2015 року СДПІ року сформувала висновки про суми відшкодування податку на додану вартість № 3427-20 на суму 4259623,68 грн., №3428-20 на суму 68189,40 грн., №3429-20 на суму 17047,35 грн., №3430-20 на суму 11538,57 грн., якими повідомив, що платнику ПАТ «ЗФЗ» за декларацією № від 20.11.2016 за жовтень 2015 року підлягають автоматичному бюджетному відшкодуванню з бюджету 4 356 399,00 грн. (а.с.67-70).

Вказаний висновок та реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість відповідач 11 грудня 2015 року направив до відповідача 2. До УДКСУ у м.Запоріжжі вказані документи надійшли 14.12.2015, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції та відповідачами не заперечується.

18 грудня 2015 року листом за №04-08.14/1749-3770 УДКСУ у м.Запоріжжі повернуло відповідачу 1 висновки від 11.12.2015 № 3427-20, №3428-20, №3429-20 та №3430-20 у зв'язку з тим, що у відповідача 2 відсутня узагальнена інформація щодо визначених у висновках обсягах сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування (а.с.90).

Відповідач 1 неодноразово (надходили до УДКСУ у м.Запоріжжі: 18.12.2015, 24.12.2015, 30.12.2015, 11.01.2016, 15.01.2016, 20.01.2016, 26.01.2016, 01.02.2016, 05.02.2016, 11.02.2016, 17.02.2016, 23.02.2016, 29.02.2016, 04.03.2016, 12.03.2016, 17.03.2016, 23.03.2016, 29.03.2016, 04.04.2016, 08.04.2016) направляв до відповідача 2 висновки та реєстри висновків, однак такі документи УДКСУ у м.Запоріжжі повертало СДПІ (а.с.82-173).

Отже, з наявних в матеріалах справи документів видно, що відповідач 1 направляв до відповідача 2 висновки із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягала відшкодуванню з бюджету на користь позивача по декларації з ПДВ за жовтень 2015 року, а відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, яка виражалася у неподанні висновків, не обґрунтовані та до задоволення не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення з Державного бюджету України пені, суд зазначає наступне.

Пункт 200.23 ПК України визначає, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

З матеріалів справи та вимог п. 200.18 ст. 200 ПК України вбачається, що позивач повинен був отримати бюджетне відшкодування за декларацією за жовтень 2015 року до 21.12.2015. Так, декларацію з ПДВ за жовтень 2015 року позивач подав до СДПІ 20.11.2015. 20 календарних днів для проведення камеральної перевірки закінчилися 11.12.2015. Граничний строк для подання висновку (три робочі дні після закінчення перевірки) завершується 16.12.2015. Граничний термін перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку (три операційні дні після отримання висновку) припадає на 21.12.2015 (19 та 20 грудня 2015 року вихідні дні).

Таким чином, з 22.12.2015 сума ПДВ за жовтень 2015 року в розмірі 4 356 399 грн., яка не була відшкодована позивачу, вважалася заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Щодо тверджень відповідача 2 про те, що була відсутня узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, суд зазначає таке.

Дійсно, пунктами 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. № 39 визначено, що державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Не отримання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ, на переконання суду, не повинно порушувати права та інтереси позивача по справі.

Право на бюджетне відшкодування є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантовано ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних законодавчих актів.

Щодо визначення розміру пені, суд зазначає таке. Наказом Державної податкової адміністрації України 17.12.2010 № 953 затверджено Інструкцію про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби.

Цією Інструкцією встановлюється порядок ведення органами державної податкової служби обліку нарахування та погашення пені, що справляється з платників податків у зв'язку із несвоєчасним погашенням узгодженого грошового зобов'язання, та пені на податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом у разі виявлення його заниження та/або визначене податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Оскільки чинним законодавством не визначено порядок нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, право на яку визначено п. 200.23 ст. 200 ПК України, суд вважає можливим застосування аналогії закону та застосування до вказаних відносин саме Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, в якій наводиться формула розрахунку пені, яка може бути використана для розрахунку пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість, яка передбачена п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Отже пеня, нарахована на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, розраховується за формулою: (сума заборгованості х кількість днів прострочення : 100% х облікова ставка Національного банку України х 1,2) : 365 днів.

Суд зазначає, що суми пені, зазначені в розрахунку пені, наданому позивачем до позовної заяви (а.с.54), відповідають сумам, розрахованим за наведеною формулою, позивачем правильно застосовано ставки НБУ на кожний з періодів нарахування пені, а відтак суд погоджується, що загальний розмір пені, нарахованої за несвоєчасне відшкодування ПДВ за жовтень 2015 року за період з 22.12.2015 по 11.03.2016 складає 252 074,38 грн.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути на користь позивача пеню в сумі 252 074,38 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за позовну вимогу майнового характеру сплачено судовий збір в сумі 3781,11 грн. (а.с.3). Зважаючи, що відповідачами у справі виступали Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, сплачений судовий збір слід присудити на користь позивача пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України (Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі, 69035, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, 34 а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 11, р/р 9045 в ПАТ КБ «Приватбанк», м.Дніпропетровськ, МФО 305299, ) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за жовтень 2015 року в розмірі 252074,38 грн. (двісті п'ятдесят дві тисячі сімдесят чотири гривні 38 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» () судові витрати у розмірі 1890,55 грн. (одна тисяча вісімсот дев'яносто гривень 55 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС ().

Присудити на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» () судові витрати у розмірі 1890,55 грн. (одна тисяча вісімсот дев'яносто гривень 55 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова