Справа № 185/1038/16-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1038/16-а
Провадження № 2-а/185/49/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити та виплачувати пенсію,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (надалі за текстом - відповідач), в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті пільгової пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 квітня 2015 року, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію, починаючи з 01 квітня 2015 року до моменту розгляду судом даного адміністративного позову без обмежень, встановлених ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для осіб, які працюють на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», зобов'язати відповідача у подальшому нараховувати та виплачувати пенсію, встановлену згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» без обмежень, встановлених ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для осіб, які працюють на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку у відповідача та з 2004 року йому призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На даний час позивач працює на посаді державного службовця в територіальному управлінні Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Донецькій області, тобто на посаді, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Позивачу була припинена виплата пенсії за віком згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 квітня 2015 року відповідно до ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив наступне. 01 квітня 2015 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, яким зокрема внесено зміни до ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Внесеними змінами було встановлено, що у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Враховуючи те, що позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», така виплата пенсії підлягає зупиненню. Пункт 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказана норма не стосується осіб, яким пенсія була призначена до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з вересня 2004 року йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач працює на посаді начальника Павлоградської державної гірничо-технічної інспекції нагляду у вугільній промисловості з 13.03.2012р. , та є державним службовцем.

З 01 квітня 2015 року відповідач не виплачує позивачу пенсію за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21 січня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року позивачу було повідомлено про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії.

Такі дії відповідача є протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацами 1,2 частини 4 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній з 01 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з абзацами 1,2 частини 4 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону N 911-VIII від 24.12.2015 року тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», пенсія, призначена згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», виплачуватись не повинна.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З цього часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені абз. 1,2 ч. 4 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відсутні.

Однак позивач звернувся до суду з адміністративним позовом тільки 04 лютого 2016 року. Ухвалою суду від 18 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском терміну звернення до суду.

З огляду на викладене, з 04 серпня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Враховуючи, що відповідно до п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності, суд вважає за необхідне визнати дії відповідача з 04 серпня 2015 року саме протиправними.

Вимоги позивача щодо виплати пенсії в подальшому не підлягають задоволенню, оскільки згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. Оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні, тому вимоги позивача, направлені на майбутнє задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні пільгової пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 квітня 2015 року не підлягають задоволенню також, оскільки припинення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року було тимчасовим відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити та виплачувати пенсію - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити з 04 серпня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя М. М. Перекопський