Справа № 2270/2249/12
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2016 р. м. Київ К/9991/80033/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2012

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2012

у справі № 2270/2249/12

за позовом Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про застосування фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організацій і проведення азартних ігор на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Кам'янець-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією подано позов про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фінансових санкцій в сумі 5040000 грн. з конфіскацією грального обладнання.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011, позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції фінансові санкцій в сумі 5040000,00 грн. з конфіскацією грального обладнання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.02.2012 постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2012, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2012, позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державного бюджету України фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 5040000 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити позов повністю.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом касаційної інстанції допущено заміну позивача у справі - Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції правонаступником - Кам'янець-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Відповідачка уклала з ТОВ «Купідон» договір оренди нежитлового приміщення від 26.06.2009, площею 84,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення розважального залу, та договори оренди обладнання (автоматів розважальних атракціон АГ-2Е) від 10.07.2009 з ТОВ «Купідон» у кількості 22 шт. та від 10.07.2009 з СПД ФО ОСОБА_3 в кількості 11 шт. За вказаною адресою відповідачка 11.07.2009 відкрила зал розважальних автоматів «Каламбур».

Працівниками податкової міліції 11.07.2009 здійснено перевірку щодо порушень вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», в ході якої зафіксовано здійснення відповідачкою грального бізнесу у розважальному закладі «Каламбур». Суди вказали, що зазначене підтверджується поясненнями, відібраними 11.07.2009 у ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та показами свідка ОСОБА_9, наданими суду.

Правомірність проведення зазначеної перевірки підтверджено постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.11.2011 у справі № 2270/11448/11, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2012.

На підставі постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 12.07.2009 про надання дозволу на проведення огляду та вилучення речових доказів 12.07.2009 відділом податкової міліції Кам'янець-Подільської ОДПІ проведено огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває в оренді відповідачки, під час якого встановлено факт порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», яке полягало у здійсненні діяльності з організації та проведення азартних ігор на гральних автоматах. Зокрема, встановлено наявність гральних автоматів у кількості 33 шт. в робочому стані, підключених до електромережі, які використовувались відповідачкою для надання послуг у сфері грального бізнесу.

Задовольняючи позов про застосування до відповідачки та стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 5040000 грн., суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт вчинення порушення відповідачкою вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» підтверджено вказаними вище доказами. При цьому суди, виконавши вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.02.2012 щодо необхідності встановлення у справі правових підстав наявності у відповідачки обладнання, встановили, що таке обладнання перебувало в орендному користуванні відповідачки і не належить їй на праві власності, а відтак, не може бути конфісковано.

Суд касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції неповно з'ясував обставини, які є предметом доказування у справі. При цьому суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 № 1334-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 1334-VI) до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Таким чином, фінансові санкції у вигляді штрафу з конфіскацією грального обладнання та з перерахуванням прибутку (доходу) від проведення азартної гри до Державного бюджету України застосовуються до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1334-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у цьому законі терміни вживаються у такому значенні:

1) гральний бізнес - діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку;

2) азартна гра - будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

До азартних ігор не відносяться, в т.ч. гра в більярд, гра в кеглі (боулінг) та інші ігри, які проводяться без одержання гравцем призу (виграшу);

3) організатори азартних ігор - фізичні та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку;

4) організація і проведення азартних ігор - діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор;

5) учасники азартних ігор - фізичні особи з повною цивільною дієздатністю, що беруть участь в азартних іграх.

Системний аналіз наведених норм Закону № 1334-VI дає підстави для висновку, що для того, щоб діяння суб'єкта господарювання було кваліфіковано як правопорушення, за яке передбачена відповідальність статтею 3 Закону № 1334-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 1334-VI), необхідно встановити, що діяльність такого суб'єкта полягає в організації та проведенні азартних ігор.

Своєю чергою, ознаками азартної гри закон визначає внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

З огляду на те, що відповідачка в апеляційній скарзі наголошувала на тому, що нею не проводилась діяльність з організації та проведення азартних ігор, оскільки, згідно з її доводами, розміщені в гральному залі розважальні атракціони передбачають проведення гри без внесення гравцем ставки, що б давала змогу отримати виграш (приз), що, як вказує відповідачка, підтверджується сертифікатом відповідності УкрСЕПРО серії ДІ № UA 1.003.003835409, а також постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.09.2009 за ознаками злочину, передбаченого ст. 203 КК України, суд апеляційної інстанції повинен був дослідити ці доводи та обставини, на які вказувала відповідачка в апеляційній скарзі, з'ясувати, з чого виходив уповноважений орган, відмовляючи в порушенні кримінальної справи.

За відсутності належних і допустимих доказів тому, що відповідачкою здійснювалась діяльність з використанням гральних автоматів, яка передбачає внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості, не можна погодитися з висновками судів про необхідність застосування до відповідачки фінансових санкцій.

Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, згідно із ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи суду слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області Держаної податкової служби задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2012 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В.Ланченко

Ю.І. Цвіркун