Справа № 821/319/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/319/16
15 год.30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Прокопенка В.П., Котруци Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі-позивач, ФОП) звернувся до суду із адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі-відповідач, ГУ ДФС) про скасування податкового повідомлення - рішення від 10.02.2016р. № про застосування до ФОП ОСОБА_4 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що фактичною перевіркою позивача встановлено реалізацію 17.11.2015р. тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії. Позивач не погоджується із вказаним порушенням, наполягаючи, що у ним отримана ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, яка дійсна до 17.11.2015 року, що відображено у акті перевірки, відтак, він мав право у цей день здійснювати торгівлю тютюновими виробами. Із вказаних підстав просив суд скасувати спірне ППР.

Представники відповідача заперечили проти позову, мотивуючи тим, що під час фактичної перевірки позивача ревізорами встановлено, що ФОП ОСОБА_4 було видано ліцензію ТВ 4-21-21-66-07059, на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, яка дійсна з 17.11.2014 року до 17.11.2015 року, тобто останнім днем реалізації тютюнових виробів за вказаною ліцензією є 16.11.2015 включно. Встановлений факт реалізації тютюнових виробів 17.11.2015р. є порушенням ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за що до позивача були застосовані штрафні санкції. Просили суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

28.01.2016 року працівниками Головного управління ДФС у Херсонській області, на підставі наказу № 14 від 18.01.2016 року проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_4 на предмет дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_4 порушено, вимоги ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: в магазині, що розташований за адресою: м. Херсон, смт Антонівка, на розі вулиць Дніпровська та Червоноармійська, 17.11.2015 року здійснено продаж підакцизних товарів, тютюнових виробів (цигарки "Прилуки преміум" за ціною 13,65 грн., що підтверджується чеком № 28102 від 17.11.2015р.) без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Факт порушення зафіксований в акті перевірки за № 016/21 /22/22/268781157 від 28.01.2016 року.

На підставі зазначеного акта перевірки 10.02.2016 року Херсонською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,0 грн за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії.

Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95 (далі-Закон № 481/95) визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоям або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницьке діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4 отримав ліцензію ТВ 4-21-21-66-07059, на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, з терміном дії з 17.11.2014 року до 17.11.2015 року.

У акті міститься висновок, що суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_4 має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами до дати, зазначеної у ліцензії, до 17.11.2015 р. Контролюючий орган вважає, що ".. СГ має право здійснювати торгівлю ТВ до дати, зазначеної у ліцензії, при цьому останнім дозволеним днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній у такій ліцензії. Таким чином ФОП ОСОБА_4 мав право здійснювати торгівлю ТВ на підставі ліцензії № 4-21-66-07059 по 16.11.2015р. включно".

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір про порядок обрахування строку дії ліцензії: позивач вважає, що строк дії ліцензії закінчується у останній день строку, зазначеного у ліцензії - 17.11.2015р., а податковий орган вважає, що останнім днем дії ліцензії є день, що передує цій даті, тобто 16.11.2015р.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини діяльності позивача та положення законодавства.

Роздрібну торгівлю тютюновими виробами, станом на 17.11.2015 р., ФОП ОСОБА_4 здійснював на підставі ліцензії ТВ 4-21-21-66-07059, дійсної з 17.11.2014 року до 17.11.2015 року.

Ця ліцензія не призупинялася та не анулювалася органом, який їх видав протягом всього часу її дії.

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Згідно з частиною 17 цієї статті ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Суд вважає, що у ФОП ОСОБА_4 ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами була дійсною по 17.11.2015 року включно в силу наступного.

Ні Закон № 481/95-ВР, ні Закон України від 01.06.2000 р. № 1775-III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) не містять норми, яка б встановлювала правила щодо перебігу строків, встановлених цими Законами, з метою їх застосування. У вітчизняному законодавстві немає спеціального закону, який би встановлював правила перебігу строків, передбачених нормами, що регулюють публічні відносини.

Загальновідомим є правовий принцип аналогії, відповідно до якого, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, застосовується закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону слід виходити із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), який також закріплений ч. 7 ст. 9 КАС України і є складовою принципу законності.

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) ставить метою встановлення єдиного порядку обчислення строків головним чином стосовно до випадків, коли вони виражаються визначеним періодом. Для таких випадків передбачається початок перебігу строку і його кінець.

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251 ЦК України).

Згідно із ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Частиною 1 ст. 254 ЦК України встановлено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Виходячи з вказаних правових норм слідує, що дія виданої ФОП ОСОБА_4 ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами закінчується 17.11.2015р., а не 16.11.2015р. (як вважає ГУ ДФС), а отже роздрібна торгівля алкогольними напоями 17.11.2015р. є правомірною.

Таким чином, вимоги ст. 15 Закону № 481/95-ВР ФОП ОСОБА_4 не були порушені, відповідно підстав для застосування фінансової санкції у вигляді штрафу, передбачених ст. 17 вказаного Закону не має.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 квітня 2014 року (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 39088430): "Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Певний період часу, початок якого визначений календарною датою або подією, починається з наступного дня після вказаної дати або дня події, які, в свою чергу, до цього строку не включаються». «Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку". Вищий адміністративний суд України, з цього приводу висловився в ухвалах: від 15 серпня 2013 р № К/9991/5593/12 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 33215274); від 29 жовтня 2014 року № К/9991/2135/12 № К/9991/2135/12 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 41475451); від 29 жовтня 2014 року № К/9991/22076/12 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 41475486).

Відповідно ч. 1 до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність порушень позивачем ст. 15 Закону № 481/95-ВР, що унеможливлює застосування штрафних санкцій, у зв'язку із чим задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені ФОП ОСОБА_4 відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.02.2016р. № Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області про застосування до ФОП ОСОБА_4 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 квітня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.5