Справа № 817/103/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/103/16

13 квітня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Федун Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Держземагентства у Рівненській області
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Рівненській області (далі - ГУ Держземагентства у Рівненській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо не вирішення клопотання від 02.07.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2га, яка розташована на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області (за межами населеного пункту), з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, у межах норм безоплатної приватизації, зобов'язання вчинити дії щодо розгляду даного клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що повернення позивачу матеріалів щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою без прийняття відповідного рішення є бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, яка позбавляє його можливості реалізувати своє право в одержані у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що чинним законодавством України не передбачено повернення матеріалів, за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлене листом та без прийняття відповідного рішення, оскільки законодавцем чітко встановлений обов'язок органу виконавчої влади надати або дозвіл на розробку проекту землеустрою, або мотивовану відмову у його наданні. Крім того, встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні такого дозволу, а тому лист відповідача від 16.07.2015 №31-17-0.53-6544/2-15 є безпідставним та таким, що порушує його законні права та інтереси. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Держземагентство України реорганізовано шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В силу вимог п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", таким територіальним органом Держгеокадастру у Рівненській області є Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області.

У зв'язку з реорганізацією ГУ Держземагентства у Рівненській області судом допущено заміну відповідача його правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав повністю та суду пояснив, що в ході перевірки земельної ділянки, щодо якої звернувся позивач для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, було встановлено про її включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, а тому подані позивачем документи не відповідають вимогам ст.ст.116, 118 та 121 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), у зв'язку з чим, було прийнято рішення про повернення матеріалів без прийняття відповідного рішення, оформлене у вигляді листа, та яким позивачу було рекомендовано повторно звернутися до ГУ Держземагентства у Рівненської області та подати матеріали, які відповідають вимогам чинного законодавства, а тому рішення, оформлене листом від 16.07.2015 №31-17-0.53-6544/2-15, є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2га, яка розташована на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області (за межами населеного пункту), з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, у межах норм безоплатної приватизації (а.а.с.7-8).

Листом від 16.07.2015 №31-17-0.53-6544/2-15 відповідач повернув дане клопотання позивачу без прийняття відповідного рішення, оскільки земельна ділянка, щодо якої звернувся позивач для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, відібрана для включення до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, а у поданих ОСОБА_1 матеріалах відсутні документи, що підтверджують надання у власність чи користування такої земельної ділянки, або така земельна ділянка вже перебуває у його власності чи користуванні (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Пунктом «в» частини 3 та частиною 4 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, та один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Таким чином, особа зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, в тому числі, особистого селянського господарства, повинна звернутись із клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, до якого така фізична особа повинна надати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти.

На момент виникнення спірних правовідносин, функції органу, який передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах Рівненської області виконувало ГУ Держземагентства в Рівненській області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вперше звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для передачі її у приватну власність з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» у межах норм безоплатної приватизації. До клопотання було додано графічні карти розташування земельної ділянки, на яких зазначено бажане місце її розташування (а.с.7).

Абзацом 1 частини 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Поряд з цим, при розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, територіальні органи Держземагентства України керуються Методичними рекомендаціями щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, містах Києві та Севастополі повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб, затверджених наказом Держземагентства України від 28.02.2013 №72. Відповідно до пп.2.2.1 п.2.2 розділу 2 яких, в контексті норм ч.7 ст.118 ЗК України, уповноважений на це орган повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (ч.4 ст.122 ЗК України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (ч.7 ст.118 ЗК України та ч.3 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI);

- чи не порушуватиме бажане місце розташування земельної ділянки вимог раціональної організації території (шляхом створення черезсмужжя) та компактності землекористування (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (ч.2 ст.29 ЗК України).

При недотриманні однієї із вимог, зазначених у пункті 2.2 цих Методичних рекомендацій, відповідному територіальному органу у строк, що не перевищує п'яти днів, рекомендується інформувати заявника про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови (п.2.6 Розділу 2).

У оспорюваному рішенні відповідач вказує на те, що при перевірці земельної ділянки щодо якої звернувся позивач для надання дозволу на розробку проекту землеустрою, ним встановлено, що така земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, однак, відповідно до положень вищевказаних Методичних рекомендацій, Держземагентство перевіряє чи підлягає продажу земельна ділянка (право на неї) на конкурентних засадах (земельних торгах) лише у разі, якщо земельна ділянка передається у користування (пп.2.2.2 п.2.2 розділу 2), а не при передачі такої земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації (пп.2.2.1 п.2.2 розділу 2).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.1 ст.136 ЗК України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч.2 ст.136 ЗК України).

Частиною 3 статті 136 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Із аналізу наведених норм ЗК України слідує, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до переліку.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 14.08.2015 на офіційному веб-сайті (http://torgy.land.gov.ua) відсутня будь-яка інформація про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги ГУ Держземагентства у Рівненській області (а.с.11).

Відтак, суд вважає безпідставними доводи відповідача про включення земельної ділянки, яку бажає отримати у власність позивач, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, а відтак, відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з цих підстав є необґрунтованою.

Крім того, слід врахувати, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону - безпосередньо не передбачена ст.118 ЗК України.

Таким чином, ГУ Держземагентства у Рівненської області при прийнятті оспорюваного рішення не дотримані вимоги ст.118 ЗК України, оскільки жодних доказів невідповідності указаного позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку - відповідачем не надано.

Відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких обставин, бездіяльність Головного управління Держземагентства у Рівненській області щодо ненадання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства є протиправною.

Матеріалами справи стверджено, що відповідач матеріали позивача розглянув без дотримання положень Земельного кодексу України, відтак Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області слід зобов'язати повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу України клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Рівненській області щодо ненадання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу України клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Держземагентства у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.