Справа № П/811/2127/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 квітня 2016 рокусправа № П/811/2127/15
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № П/811/2127/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімічний захист» до Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
в с т а н о в и л а:
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.09.2015 року позовні вимоги задоволено.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача ТОВ «ТД Агротрейд», ТОВ «Агрокомлекс Україна», ТОВ «Агрохімічні технології», ТОВ «Агропромімпекс Україна» є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів з продажу засобів захисту для рослин. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з постачання товарів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Суд першої інстанції зазначив, що отримання від контрагентів товару, його оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Всі первинні документи, які підтверджують ланцюг придбання, обробки та використання придбаних матеріалів для захисту рослин у власній господарській діяльності ТОВ «Агрохімічний захист» наявні.
Матеріалами справи встановлено, що Маловисківською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області з 12.05.2015 року по 02.06.2015 року було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Агрохімічний захист» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки 09.06.2015 року складено акт № 9/11-10-2200/36465489. Згідно висновків перевірки викладених у акті - ТОВ «Агрохімічний захист», порушено п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 636970 грн., встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п. 198.4, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 609353,45 грн., зафіксовано порушення ТОВ «Агрохімічний захист» п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту (рядок 19 декларації), за грудень 2014 року на суму 3034,15 грн., встановлення порушення ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, в частині не відображення інформації у податкових розрахунках форми 1ДФ за період, що перевірявся. Підставою для визначення більшості висновків, у межах цієї справи, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин ТОВ «Агрохімічний захист» з ТОВ «ТД Агротрейд», ТОВ «Агрокомлекс Україна», ТОВ «Агрохімічні технології», ТОВ «Агропромімпекс Україна», відсутність об`єктів оподаткування та не можливість реального здійснення операцій.
Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ «Агрохімічний захист» скористалось своїм правом подати заперечення на акт перевірки. Рішенням від 17.06.2015 року за № 1387/10/11-10-22-00 Маловисківської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області заперечення на акт перевірки залишені без розгляду.
Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «ТД Агротрейд» (продавець) укладались договори поставки, згідно умови договорів ТОВ «ТД Агротрейд» зобов`язувалось передати засоби захисту рослин, покупець зобов`язувався прийняти та оплати товар. Господарські взаємовідносини з ТОВ «ТД Агротрейд» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договорів поставки ТОВ «ТД Агротрейд» видало ТОВ «Агрохімічний захист» податкові накладні за період березня жовтня 2012 року, квітня серпня 2013 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Агрохімічний захист» сплатило за отримані товари (засоби захисту рослин) відповідно до видаткових накладних. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок по банківським рахункам про рух коштів.
В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних за період березня жовтня 2012 року, квітня серпня 2013 року, відповідно до яких транспортування товарів, здійснювалось покупцем ТОВ «Агрохімічний захист», вантажовідправником вказано ТОВ «ТД Агротрейд», перевізником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «Агрохімічний захист», перевезення здійснювались з м. Києва до м. Кіровограду.
Встановлено, що між ТОВ «Агрохімічний захист» (покупець) та ТОВ «Агрокомлекс Україна» (продавець) 21.03.2012 року було укладено договір поставки № 28, 12.02.2013 року було укладено договір поставки № 4/2013 АКУ, згідно договорів ТОВ «Агрокомлекс Україна» продав товар (засоби захисту рослин) який передав згідно видаткових накладних, покупець зобов`язувався прийняти та оплати товар. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Агрокомлекс Україна» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договорів ТОВ «Агрокомлекс Україна» видало ТОВ «Агрохімічний захист» податкові накладні за період квітня травня 2012 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Агрохімічний захист» сплатило за отримані товари відповідно до видаткових накладних. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок по банківським рахункам про рух коштів. В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних, відповідно до яких транспортування засобів для захисту рослин (різної назви), здійснювалось покупцем ТОВ «Агрохімічний захист», вантажовідправником вказано ТОВ «Агрокомлекс Україна», перевізником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «Агрохімічний захист», перевезення здійснювались з м. Києва до м. Кіровограду.
Також встановлено, що між ТОВ «Агрохімічний захист» (покупець) та ТОВ «Агрохімічні технології» (продавець) було укладено ряд договорів поставки № 4 від 22.12.2011 року, № 103/2013 від 13.03.2013 року, № 111/2013 від 18.02.2013 року, згідно яких ТОВ «Агрохімічні технології» поставив товар (засоби для захисту рослин) який передав згідно видаткових накладних, покупець зобов`язувався прийняти та оплати товар. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Агрохімічні технології» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договорів ТОВ «Агрохімічні технології» видало позивачу податкові накладні за період березня 2012 року, травня липня 2013 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Агрохімічний захист» сплатило за отримані товари (різної назви засоби захисту для рослин) відповідно до видаткових накладних. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок по банківським рахункам про рух коштів. В матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних, відповідно до яких транспортування засобів для захисту рослин (різної назви), здійснювалось покупцем ТОВ «Агрохімічний захист», вантажовідправником вказано ТОВ «Агрохімічні технології», перевізником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «Агрохімічний захист», перевезення здійснювались з м. Києва до м. Кіровограду.
Також встановлено, що між ТОВ «Агрохімічний захист» (покупець) та ТОВ «Агропромімпекс Україна» (продавець) було укладено договір поставки № 14/2014 АПІ від 30.01.2014 року, згідно якого ТОВ «Агропромімпекс Україна» поставив товар (засоби для захисту рослин) який передав згідно видаткових накладних, покупець зобов`язувався прийняти та оплати товар. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Агропромімпекс Україна» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договорів ТОВ «Агропромімпекс Україна» видало позивачу податкові накладні за період травня 2014 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Агрохімічний захист» сплатило за отримані товари (різної назви засоби захисту для рослин) відповідно до видаткових накладних. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок по банківським рахункам про рух коштів. В матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної, відповідно до якої транспортування засобів для захисту рослин (різної назви), здійснювалось покупцем ТОВ «Агрохімічний захист», вантажовідправником вказано ТОВ «Агропромімпекс Україна», перевізником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «Агрохімічний захист», перевезення здійснювались з м. Києва до м. Кіровограду.
ТОВ «Агрохімічний захист» укладено договори зберігання з ТОВ «Агро Альянс» від 19.12.2011 року, від 12.12.2012 року, відповідно до яких ТОВ «Агро Альянс» приймав від ТОВ «Агрохімічний захист» на відповідальне зберігання майно (засоби захисту рослин). Тобто у ТОВ «Агрохімічний захист» були наявні виробничі потужності, місця для зберігання придбаного у ТОВ «ТД Агротрейд», ТОВ «Агрокомлекс Україна», ТОВ «Агрохімічні технології», ТОВ «Агропромімпекс Україна» товару - засобів захисту рослин.
В матеріалах справ наявний договір № 21 від 27.12.2013 року про надання послуг зі складської обробки, укладений між ТОВ «Агрохімічний захист» та ТОВ «Сторедж Логістик Компані», за яким ТОВ «Сторедж Логістик Компані» здійснював роботи з розміщення, навантаження-розвантаження, зберігання, комплектації товарів.
За договором № 27/01 від 27.01.2014 року між ТОВ «Агрохімічний захист» та ПП «Компанія Росток-Агро», позивачу було передано у орендне користування нежитлові приміщення.
Таким чином, ТОВ «Агрохімічний захист» має складські приміщення, потужності для приймання та використання товарів, придбаних у контрагентів.
Встановлено, що ТОВ «Агрохімічний захист» має ліцензію на право надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом № 503233 видану Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 22.12.2010 року з необмеженим строком дії.
Міністерством агропромислової політики видано ТОВ «Агрохімічний захист» ліцензію на право займатись оптовою торгівлею пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин) № 564089 від 25.08.2010 року, термін дії - необмежений.
Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Агрохімічний захист» має необхідні дозволи для транспортування, використання, продажу та зберігання засобів для захисту рослин. Позивач має у своєму штаті працівників, які мають відповідні навики поводження з засобами для захисту рослин.
Основними видами діяльності відповідно до виписки з ЄДРПОУ є оптова торгівля хімічними продуктами, вантажний автомобільний транспорт. ТОВ «Агрохімічний захист» в подальшому було використано придбані товари, продано їх іншим суб`єктам господарюванння, зокрема ФГ «КАН1», ФГ «Джерело-2», Приватне СП «Перемога», ФГ Нікітченка Павла Михайловича, ФГ «Кадигроб», ФГ «Катеринівське», ФГ «Россолана», ПОП «Іванівське», СТОВ «Вербівське», ТОВ «Катеринопільска фінансово-промислова група», ФГ «Новоселиця», ПСП «Зарічне», СФГ «Віталіна», ФГ ОСОБА_1 , ТОВ «Долинське», ФГ «Колос», С(Ф)Г «Лашко», ФГ Нурхаметова, СТОВ «Надія», С(Ф)Г «Віра», ФГ «Горового Віктора Володимировича», ФГ «Агро-Володимир», ТОВ «Агрофірма Забарська», ФГ «Гранд», ФГ «Нива», ФГ «Агро-Вікторія Катеринопіль», ФГ «Омега», ФГ «Мазуркевич», ПП «Стоїк», ФГ «Кириченко В.В.», ФГ «Ніка», СФГ «Роксана», та іншим. Поставка засобів для захисту рослин підтверджується договорами, видатковими накладними, товаро-транспортними накладними, довіреностями на отримання товару за якими ТОВ «Агрохімічний захист» передавав засоби для захисту рослин різної назви. Поставлений позивачем товар був оплачений вищевказаними підприємствами.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Колегія суддів вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена. Надано картки обліку товарів, сальдові відомості, за якими позивачем приймались на зберігання товари.
Відповідно до п. 138.6 ст. 138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.
Згідно п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій ТОВ «Агрохімічний захист» з ТОВ «ТД Агротрейд», ТОВ «Агрокомлекс Україна», ТОВ «Агрохімічні технології», ТОВ «Агропромімпекс Україна» у зв`язку з фактичними підтвердженнями реальності господарських операцій. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які діяли між позивачем та ТОВ «ТД Агротрейд», ТОВ «Агрокомлекс Україна», ТОВ «Агрохімічні технології», ТОВ «Агропромімпекс Україна», визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати, які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.
Колегія суддів критично оцінює твердження податкового органу про те, що під час перевірки позивачем не було надано доказів транспортування товару, а саме товарно-транспортні накладні, оскільки в матеріалах акту планової виїзної перевірки вказано про надання ТОВ «Агрохімічний захист» товарно-транспортних накладних до перевірки. Колегія суддів зазначає, що податковим органом не було застосовано штрафних санкцій до платника податків, що перевірявся, за неподання документів до перевірки.
Колегія суддів вважає, що позивачем було надано всі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій з контрагентами по придбанню засобів захисту рослин, та подальшого використання їх у господарській діяльності.
Завершальною ознакою по виконанню договорів є отримання придбаних товарів та оплата за них, ТОВ «Агрохімічний захист» отримало у свою власність придбані у контрагентів засоби захисту рослин, здійснило за них оплату, у подальшому перепродало їх своїм покупцям, тобто ланцюг обороту виконано.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Агрохімічний захист» правомірно віднесено суми сплачені при отримані товарів (засоби захисту рослин) до сум валових витрат та правомірно сформовано податковий кредит.
Матеріали справи підтверджують реальність здійснення контрагентом позивача господарських відносин, виконання договору. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отримані від контрагента послуги підтверджуються копіями платіжних доручень. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання послуг, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась.
У відповідності з абз. «а» п.п.138.10.6, п.138.10 ст.137 ПК України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до складу інших витрат включаються інші витрати звичайної діяльності (крім фінансових витрат), не пов`язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг зокрема суми коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, добровільно перераховані (передані) протягом звітного року до Державного бюджету України або бюджетів місцевого самоврядування, до неприбуткових організацій, визначених у ст.157 цього розділу в розмірі, що не перевищує чотирьох відсотків оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2015 року було відстрочено Маловисківській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі.
Відповідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № П/811/2127/15 залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук