Справа № 712/3187/16-а
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3187/16-а
Провадження № 2а/712/106/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона набувши статусу судді у відставці, 06 серпня 2015 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 11 серпня 2015 року комісією по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області, прийнято рішення (протокол №45/3 від 11.08.2015) про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачці, яке погоджено з Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, на підставі того, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування рішення відповідача та зобов'язання прийняти рішення про призначення грошового утримання судді задоволено повністю. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 р. скасовано постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.10.15р. та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 11.08.2015р., зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та прийняти відповідне рішення. У решті позовних вимог відмовлено.

За наслідками повторного розгляду документів, рішенням №71/2 від 24.12.2015 року комісія прийняла рішення про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з посиланням на те, що 06.08.2015 року позивач звернулася до УПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ №3-1. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, 08.12.2015 р. повторно розглянувши подану заяву відповідач повторно відмовив у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих же самих підстав, що і рішенням від 11.08.2015, яке постановою КАС від 08.12.2015 визнано протиправним та скасовано.

Вважає рішення відповідача №71/2 про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправним і підлягає скасуванню з огляду на наступне.

12 лютого 2014 року вона звернулася до Вищої ради юстиції та Верховної Ради України із заявами про звільнення. Постановою Верховної Ради України (ВРУ) від 16 липня 2015 року №636-УІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України позивач звільнена з посади судді, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

08 травня 2014 року позивач досягла 65 років - граничного віку перебування на посаді судді. Згідно з ч. 5 підпунктів 2, 9 ст.126 Конституції України, суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі: досягнення суддею шістдесяти п'яти років, подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Звільнення з посади судді за досягненням суддею 65 років, за власним бажанням і за заявою про відставку являються різними підставами звільнення і різними правовими наслідками звільнення. Відповідно до ч.4 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції на 08.05.2014, тобто досягнення нею 65 років, суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення. Змінами до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям, які не здійснюють правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці) скоригована суддівська винагорода та визначена у період з 01.01.2015 до 28.03.2015 з обмеженням до розміру мінімальної заробітної плати зі збереженням пенсії за віком; з 29.03.2015 суддівська винагорода обмежена розміром посадового окладу з припиненням виплати пенсії за віком, що впливає на гарантії судді у відставці, встановлені Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, його ст.138.

Пенсія за віком позивачу була призначена у 2004 році на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 528 грн. 15 коп.

Тривалий період, протягом якого не вирішувалося питання про звільнення її з посади судді у відставку, жодним чином не залежав від її волі, а тому й не повинен впливати на призначення, нарахування та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18.06.2015 року прийнято рішення ВРЮ № 48/015-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення її з посади судді господарського суду Черкаської області у зв»язку із поданням заяви про відставку.

На підставі статті 43 Закону України «Про статус суддів», постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005, з 25 травня 2010 року ОСОБА_1 було встановлено щомісячне грошове утримання судді, яка має право на відставку, та продовжує працювати на посаді судді у розмірі 80 відсотків заробітної плати судді. Починаючи з 25 травня 2011 року, щомісячне грошове утримання судді збільшено до 82 відсотків заробітної плати, на підтвердження чого відповідачу були подані із заявою та поданням господарського суду копії відповідних наказів голови господарського суду Черкаської області, погоджені з Державною судовою адміністрацією України (ДСАУ): від 12 травня 2010 року №28-к, від 25 травня 2011 року №44-к.

Згідно доданого до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 05 серпня 2015 року стаж роботи судді, який дає право на відставку, становить 25 років 1 місяць 08 днів, з них повних 22 роки безпосередньо на посаді судді. Станом на 12 лютого 2014 року стаж роботи судді, який дає право на відставку становив 23 роки 07 місяців 15 днів, з них 21 повний рік безпосередньо на посаді судді. Станом на дату досягнення 65 років стаж роботи безпосередньо на посаді судді також становив 21 повний рік.

Наказом голови суду від 03.01.2012 №06-к відповідно до п.11 Перехідних положень та п.5 ст.129 Закону України від 07.07.2010 №2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» із змінами, внесеними Законом України від 23.12.2010 №2856-УІ, згідно протоколу засіданні комісії з встановлення стажу роботи від 03.01.2012 №2 їй встановлена щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 50% за 20 років стажу, яку вона отримувала.

Таким чином, з поданих відповідачу матеріалів вбачається, що позивачем підтверджені встановлені законом всі умови для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, незважаючи на встановлене законом і судом, доведене законне право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, внаслідок протиправного ухилення відповідача від виконання своїх завдань і повноважень протягом більше восьми місяців (з 06.08.2015 по даний час) це право позивача не відновлено, що змусило позивача повторно звертатись до суду за захистом порушеного права.

Просить визнати протиправним і скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при Управлінні Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області від 24 грудня 2015 року, протокол №71/2 «Про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1». Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області призначити та здійснювати виплати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотків грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді господарського суду Черкаської області, зазначеної у довідці господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2015 року №02/9980/2015, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 06 серпня 2015 року.

Позивач просила справу розглянути в скороченому провадженні, так як обставини та докази щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вже були предметом дослідження в судовому засіданні.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси справа була призначена до розгляду за загальними правилами КАС України ,постільки суддя прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області Ільященко А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вимоги позивача безпідставні, адже постановою КАС від 08.12.2015 року скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2015 р. та прийнято нову , якою зобов»язано УПФУ в м. Черкасах Черкаської обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1, при цьому право позивача на отримання щомісячного грошового утримання не визначено. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Україн щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 у разі не прийняття до 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи це, протоколом №7/12 від 24.12.2015 р. було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

06 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 набувши статусу судді у відставці, звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

11 серпня 2015 року комісією по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при управлінні Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області, прийнято рішення (протокол №45/3 від 11.08.2015) про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачці, яке погоджено з Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, на підставі того, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування рішення відповідача та зобов'язання прийняти рішення про призначення грошового утримання судді задоволено повністю. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 р. скасовано постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.10.15р. та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 11.08.2015р., зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та прийняти відповідне рішення. У решті позовних вимог відмовлено. В даній постанові також зазначено, що завдання покладені на органи Пенсійного фонду України, в тому числі щодо прийняття рішень про призначення довічного утримання із зазначенням розміру, за своєю правовою природою є їх виключною компетенцією ( дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач ОСОБА_1, на виконання постанови від 08.12.2015 року, повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За наслідками повторного розгляду документів, рішенням №71/2 від 24.12.2015 року комісія УПФ України в м. Черкаси та Черкаській області прийняла рішення про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з посиланням на те, що 06.08.2015 року позивач звернулася до УПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ №3-1. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, 08.12.2015 р. повторно розглянувши подану заяву відповідач повторно відмовив у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих же самих підстав, що і рішенням від 11.08.2015, яке постановою КАС від 08.12.2015 визнано протиправним та скасовано.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання протиправними і скасування рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні пенсії при УПФ України від 24.12.2015 року «Про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1» підлягають до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач 12.02.2014 року звернулась до Вищої ради юстиції та Верховної Ради України із заявами про звільнення її з посади судді господарського суду Черкаської області у відставку. Заява отримана 17.02.2014 року.

Проте, у встановлений ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячний термін, заява про відставку не була розглянута з незалежних від позивача причин. Лише Постановою Верховної Ради України від 16.07.2015 року № 636-У111 «Про звільнення суддів», відповідно до п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України, позивач звільнена з посади судді у зв»язку з поданням заяви про відставку. На момент звільнення позивача з посади, їй виповнилось 65 років.

Щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акту Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв»язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров»я, що перешкоджає продовженню виконанню обов»язків, та припинення виплати грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з потрібними для призначення щомісячного довічного утримання документами орган, що призначає довічне грошове утримання розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного грошового утримання або відмову в його призначенні.

На виконання постанови ВРУ , наказом голови господарського суду Черкаської області від 05.08.2015 року № 95-к ОСОБА_1 відраховано зі штату господарського суду Черкаської області у зв»язку зі звільненням з посади судді у відставку

Як зазначалось вище, позивач повторно отримала відмову у призначенні їй щомісячного довічного утримання із зазначенням причин, а саме скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-У111, пунктом 5 розділу 111 «Прикінцевих положень» якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення, осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інш.

Цим законом були внесені зміни до ч. 3-5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції Закону України від 12.02.2015 року), що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмір 60% грошового утримання суддя, який працює на відповідній посаді; умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначається Кабінетом Міністрів України.

Після звільнення з роботи щомісячне грошове утримання виплачується у повному розмірі. Максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність.

Тобто Законом України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції змін внесених Законом № 213-У111, не скасована норма щодо довічного грошового утримання судді у відставці, а передбачено, що після звільнення з роботи щомісячне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

За доводами та обґрунтуваннями позивача, її право на щомісячне довічне грошове утримання судді виникло значно раніше прийняття Закону 213, тому дія цього Закону не поширюється на її право щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці.

08.05.2014 року позивач досягла 65 років. Волевиявлення щодо реалізації набутого права на відставку вона здійснила 12.02.2014 року, тобто значно раніше досягнення нею 65 років.

Згідно ч. 4 ст. 102 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у редакції на дату досягнення позивачкою 65 років, тобто з 09.05.2014 року, позивач не могла виконувати свої повноваження зі здійснення правосуддя, рішення ж про її звільнення прийнято не було, тому вона продовжувала виконувати свої трудові обов»язки судді як суб»єкт трудового права, відповідно отримувала суддівську винагороду. Змінами до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відносно суддів які досягли 65 років і не були звільнені, був встановлений спеціальний розмір грошового утримання, який не відповідає грошовому утриманню судді який працює на відповідній посаді, що впливає на матеріальне забезпечення позивача як судді у відставці.

Суд вважає, що при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає застосуванню встановлений Законом України «Про судоустрій та статус суддів» принцип: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у відповідному розмірі грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

З матеріалів справи також вбачається, що з 25.05.2010 року позивачу було встановлено щомісячне грошове утримання, яка має право на відставку, але продовжує працювати на посаді судді. Виплата щомісячного грошового утримання була припинена з 01.01.2012 року на підставі ст.138 ч. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року, проте дане положення було визнано неконституційним згідно рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп. Дане рішення має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв»язку з правовідносинами, що виникли внаслідок положення законів України, визнаних неконституційними.

Частиною 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-У1 передбачено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з можливістю збільшення його на 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, але не більше 90% від заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З 25.05.2010 року позивачу було встановлено щомісячне грошове утримання судді, яка має право на відставку та продовжує працювати в розмірі 80% заробітної плати. З 25.05.2011 року щомісячне грошове утримання збільшено до 82% заробітної плати.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип також закріплений ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд вважає, що призначення позивачу ОСОБА_1 відповідачем щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, має бути з дати звернення до пенсійного фонду, але на підставі закону, чинного на дату виникнення цього права. Скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається на підставі спеціальних законів, не скасовує набуте позивачем ще у травні 2014 року (тобто раніше прийняття Закону 213) право на щомісячне довічне грошове утримання судді, як і не скасовує встановлений законом 1058, положенням №28-2 обов'язок відповідача відповідно до покладених на нього завдань призначати (здійснювати перерахунок) і виплачувати пенсії/щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, забезпечувати фінансування на виплату пенсій/щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому суд також враховує прецендентну практику Європейського Суду з прав людини , щодо права на законні та правомірні очікування забезпечення як професійного судді у відставці, зокрема справа Федоренко проти України, Брумереску проти Румунії та інш.

За законодавством України, чинного на дату виникнення права позивача на відставку судді, з врахуванням наведеного позивачем рішення Конституційного суду України від 03.06.2013 №3-рп, поданих до заяви матеріалів, у тому числі: даних трудової книжки, розрахунку стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд вважає, що позивач має право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% грошового утримання судді. При цьому судом враховано, що стаж роботи позивача на 05.08.2015 року (дату відрахування зі штату господарського суду) становить 25 років 1 місяць, 8 днів, з них 22 роки безпосередньо на посаді судді.

При повторному розгляді заяви позивача, в порушення наведених положень законодавства, відповідач протиправно ухилився від обчислення, призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Заробітна плата, з якої розраховується виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається розміром грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді і складається з посадового окладу і доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно довідки господарського суду, станом на 06.08.2015 року суддівська винагорода позивача, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складається з посадового окладу 12180 грн та доплата за вислугу років -6090 грн, а всього18270 грн.

Тому в даному випадку, суд враховуючи невиконання відповідачем вказівок Київського апеляційного адміністративного суду, завдання покладені на органи Пенсійного фонду України, в тому числі щодо прийняття рішень про призначення довічного утримання із зазначенням розміру, що за своєю правовою природою є їх виключною компетенцією ( дискреційними повноваженнями), вважає, що відповідач зобов»язаний був нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% від грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді господарського суду Черкаської області, тобто в тому розмірі, що вже був призначений за 21 повний рік роботи судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Тому вимоги позивачки в частині зобов»язання Управління Пенсійного України в м. Черкаси призначити та здійснювати позивачу ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82% грошового утримання судді який працює на відповідній посаді господарського суду Черкаської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає до задоволення.

Також підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині призначення довічного грошового утримання починаючи з 06.08.2015 року ( з моменту подачі заяви).

Суд також вважає стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 551,20 грн на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при Управлінні Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області від 24 грудня 2015 року, протокол №71/2 «Про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області призначити та здійснювати виплати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотків грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді господарського суду Черкаської області, зазначеної у довідці господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2015 року №02/9980/2015, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 06 серпня 2015 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий