Справа № 500/3740/15-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/4010/16

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

26 червня 2015 року ОСОБА_4 (надалі позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області (надалі відповідач), в якому просив:

1) визнати неправомірним невиконання відповідачем вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» і Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

2) зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року;

3) стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5 883 грн.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив названу постанову в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року залишено без руху у зв'язку з невідповідністю скарги вимогам статті 187 КАС України, а саме: несплатою позивачем судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року вказану апеляційну скаргу повернуто заявникові у зв'язку з не усуненням останнім недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, заявник звернувся з касаційною скаргою, в якій поставив питання про скасування рішень обох інстанцій та направлення справи на новий розгляд.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року; відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року, оскільки остання не була предметом апеляційного перегляду.

Цією ж ухвалою заявникові відстрочено сплату судового збору за звернення з касаційною скаргою до перегляду справи в касаційній інстанції.

Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу позивача на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із невідповідності цієї скарги вимогам статті 187 КАС України. Апеляційний суд зауважив на несплаті апелянтом судового збору в установленому законом розмірі.

Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що у відповідності до положень статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги майнового характеру на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не менше 535,92 грн. та не більше 6699 грн.

У зв'язку з викладеним суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність сплати позивачем судового збору за звернення з апеляційною скаргою в сумі 535,92 грн.

Колегія суддів вважає такі висновки апеляційного суду необґрунтованими.

Згідно із частиною другою статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового (про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії) та майнового (про стягнення з відповідача моральної шкоди) характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674 у редакції, яка була чинна на момент звернення позивача до суду, ставка судового збору за звернення до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру встановлювалася в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, а позовними вимогами майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Частина третя статті 6 цього ж Закону визначає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року місячний розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

При цьому слід зазначити, що передбачене частиною третьою статті 4 Закону № 3674 в названій редакції право на сплату 10% від розміру ставки судового збору під час подання адміністративного позову майнового характеру підлягало застосуванню виключно під час звернення до суду першої інстанції.

Отже, на час звернення позивача до суду з позовом ставка судового збору за подання позовної заяви становила 1900,08 грн., з яких: 73,08 грн. (1218 * 0,06) - за позовні вимоги немайнового характеру та 1827,00 грн. (1218 * 1,5) - за позовну вимогу майнового характеру.

Після змін у правовому регулюванні згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674, визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, встановлюється на рівні 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За викладених обставин, у випадку, що розглядається, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі, позовні вимоги в якій мають одночасно майновий і немайновий характер, становить 2090,09 грн. (110 відсотків від 1900,08 грн.).

На підставі викладеного колегія суддів не заперечує проти формальної невідповідності апеляційної скарги позивача вимогам статті 187 КАС України та наявності підстав для залишення апеляційної скарги позивача без руху, проте дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції невірно визначив розмір ставки судового збору, яка підлягає сплаті за звернення з апеляційною скаргою, неправильно застосувавши норми процесуального права.

Також з матеріалів справи вбачається, що одночасно з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, а до скарги додана довідка про розмір його пенсії.

На виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року про залишення без руху апеляційної скарги позивача останній разом із листом від 30 січня 2016 року (вх. суду від 03 лютого 2016 року № 1527) повторно надав копію довідки про розмір його пенсії.

Відповідно до положень частини першої статті 87 та частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону № 3674-VI передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з наведених підстав.

При цьому слід зазначити, що питання про звільнення від сплати судового збору (зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення його сплати) є виключною прерогативою суду, який вирішує питання про відкриття провадження (прийняття скарги).

За приписами статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ані в ухвалі від 23 грудня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, ані в ухвалі від 04 лютого 2016 року про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не розглянув указану заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, не навів обґрунтованого вмотивування щодо наявності або відсутності підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскаржуваного судового рішення вимогам статті 159 КАС України щодо законності і обґрунтованості, тому таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання прийняття апеляційної скарги.

Як зазначено вище, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року заявникові відстрочено сплату судового збору за звернення з касаційною скаргою до перегляду справи в касаційній інстанції, а тому сума судового збору, сплата якої відстрочена ухвалою суду, підлягає стягненню з заявника. Сума судового збору складає 1378 грн. 00 коп.

Однак, відповідно до частини 1 статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю чи частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, враховуючи майновий стан позивача, який є пенсіонером за віком і отримує пенсію в сумі 1 308 грн. 63 коп. на місяць, що складає навіть менше, ніж сума судового збору, суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору за розгляд касаційної скарги.

Керуючись статтями 88, 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання прийняття апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: