Справа № 819/3238/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа № 876/11851/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Родина Тарашевських» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак Ірини Володимирівни, державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Підгородецької Надії Володимирівни, державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання протиправними і скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Родина Тарашевських» звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак І.В., державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Підгородецької Н.В., державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. про визнання протиправними дій і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень: № 24996022 від 2 жовтня 2015 року, № 24915166 від 30 вересня 2015 року, № 24911081 від 30 вересня 2015 року, № 24996313 від 2 жовтня 2015 року, № 24996184 від 2 жовтня 2015 року, № 24958699 від 1 жовтня 2015 року, № 24914472 від 30 вересня 2015 року.

Також до участі у справі залучено Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

За згодою позивача Тернопільським окружним адміністративним судом було здійснено заміну первісних відповідачів - державних реєстраторів Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області належним відповідачем - державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаметну державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2015 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24996022 від 02.10.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24915166 від 30.09.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24911081 від 30.09.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24996312 від 02.10.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24996184 від 02.10.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24958699 від 01.10.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24914472 від 30.09.2015 року.

Із таким судовим рішенням не погодилися державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. та Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» та подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять Львівський апеляційний адміністративний суд скасувати постанову й відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа ПАТ«ВТБ Банк», зокрема, в апеляційній скарзі зазначила, що ТОВ «Диво», поручителем якого виступив позивач, не виконало свої зобов'язання за кредитними договорами. Позивач також не виконав взяті на себе зобов'язаня перед банком. Тому на підставі договорів іпотеки до третьої особи перейшли права на заставлене нерухоме майно відповідно до наявних застережень в угодах. ПАТ «ВТБ Банк» здійснило реалізацію свого права на задоволення вимог шляхом набуття права власності на майно (згідно встановленого застереження в договорах іпотеки) в рахунок погашення заборгованості на підставі ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за Банком було подано державному реєстратору пакет документів, що відповідав вимогам Закону України № 1952-IV та Порядку № 868. Так, зокрема, надано листи - вимоги від № 741/1700-2 та № 742/1700-2 від 19 черня 2015 року, що були надіслані TOB «Родина Тарашевських» та ТОВ «Диво». Факт надіслання боржникам цих документів підтверджено поштовими розписками про вручення кореспонденції, копії яких наявні в матеріалах справи. Вказані документи були подані державному реєстратору при оформленні права власності за Банком на об'єкти нерухомості, набуте Банком на підставі іпотечного застереження. Апелянт зауважив також, що арешт, накладений на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 02.10.2015 р. по справі № 607/16234/15-к. Рішення ж про державну реєстрацію прав відповідачем були прийняті 30.09.2015 р. та 01.10.2015 р., тобто до арешту. Також, згідно ч. 2 п. 46 Постанови КМУ від 17.10.2013 р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. в апеляційній скарзі зазначив, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень заявником були подані належним чином оформлені документи, зокрема, договір іпотеки від 29.12.2010 р., лист-вимогу від 02.03.2012 р. № 285/1700-2 до TOB «Диво» та повідомлення про вручення поштового відправлення цього листа, лист-вимогу від 02.03.2012 р. № 291/1700-2 до TOB «Родина Тарашевських» та повідомлення про вручення поштового відправлення цього листа. Зауважив, що зареєстровані обтяження (арешт) не є перешкодою для прийняття рішень про державну реєстрацію прав, оскільки, відповідно до пункту 46 Порядку, наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем. Вважає, що на момент прийняття оскаржуваних рішень встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови в державній реєстрації. Враховуючи викладене, рішення реєстратора є законними і підстав для їх скасування у суду першої інтонації не було.

У судовому засіданні представник апелянта ПАТ«ВТБ Банк» Остапчук О.Ю. підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення аналогічні викладеним у ній доводам.

Предстаник позивача Яненко О.Ю. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що оскаржувана постанова є законною і обгрунтованою. Також зауважив, що наразі у господарському суді триває судове слухання справи щодо стягнення боргу по договорам, укладеним ПАТ«ВТБ БАНК» з TOB «Диво», TOB «Родина Тарашевських» і призначено судову експертизу для визначення суми заборгованості.

Державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. у судове засідання не з'явився повторно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Родина Тарашевських» виступило майновим поручителем згідно кредитних договорів № 16/10-К від 29 грудня 2010 року та № 23/11-К від 20 червня 2011 року, укладених між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Диво».

Відповідно до пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору від 29.12.2010 року та пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору № 307 від 20.06.2011 року ТОВ «РодинаТарашевських» (іпотекодавець) передало в іпотеку нерухоме майно, а саме:

- складське приміщення по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, зазначене в плані під літ. «Е», загальною площею 635,3 кв. м.;

- адміністративно-складське приміщення по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, зазначене в плані під літ. «А» та приміщення по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, зазначене в плані під літ. «Б», «В-1», «Д-1», гараж, зазначений в плані під літ. «Ж», загальною площею 5502,2 кв. м.;

- склад загальною площею 345,4 кв. м., металевий склад загальною площею 359,2 кв. м. по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі.

Відповідно до пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору від 29.12.2010 року, та пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору № 3003 від 20.06.2011 року ТОВ «РодинаТарашевських» передало банку в іпотеку нерухоме майно, а саме:

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 1874,3 кв. м.;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 376,8 кв. м., зазначене в плані під літ. «А»;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 541,5 кв. м.

Відповідно до пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору від 29.12.2010 року та пунктів 1.1., 2.1. Іпотечного договору № 3005 від 20.06.2011 року ТОВ «РодинаТарашевських» передало в іпотеку нерухоме майно, а саме приміщення корпусу № 41, зазначений в плані під літ. «А», що знаходиться по вулиці 15 Квітня, 6 в м. Тернополі, загальною площею 2349,1 кв. м.

Згідно п. 6. Іпотечних договорів звернення стягнення на заставлене за цим Договором майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: за рішенням суду; за виконавчим написом нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання за домовленістю сторін на підставі цього договору згідно з договором про задоволення вимог, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у формах, порядку та на умовах, викладених в пп. 6.2.3.1 та 6.2.3.2 цього пункту Договору у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до пп 6.2.3.1 передача права власності здійснюється на таких умовах. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є застереженням викладене у п.п. 6.2.3 договору, яке є договором про задоволення позовних вимог іпотекодержателя і яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження та докази письмового повідомлення іпотекодавцю є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

30 вересня 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України із заявами про державну реєстрацію прав і їх обтяжень (щодо права власності) на об'єкт нерухомого майна, визначеного в Іпотечних договорах та надало заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, кредитний договір, договір іпотеки від 29.12.2010 р., лист-вимогу від 02.03.2012 р. № 285/1700-2 до TOB «Диво» та повідомлення про вручення поштового відправлення цього листа, лист-вимогу від 02.03.2012 р. № 291/1700-2 до TOB «Родина Тарашевських» та повідомлення про вручення поштового відправлення цього листа, розрахунок, звіт про оцінку майна.

За результатом розгляду вищезазначених заяв та доданих до неї документів, державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 вересня 2015 року № 24911081 щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, складське приміщення під літ. «Е» по вулиці Подільська, 38а в м. Тернополі загальною площею 635,3 кв. м. (реєстраційний номер об'єкта 01); від 30 вересня 2015 року №24915166 щодо об'єкта нерухомого майна: будівлі, загальною площею 704,6 кв. м., складові частини об'єкта нерухомого майна: приміщення, капітально-збудоване складське приміщення, загальною площею 345,4 кв.м.; будівля, металевий склад, загальною площею 359,2 кв.м. по вулиці Подільська, 38а в м. Тернополі (реєстраційний номер об'єкта 01); від 30 вересня 2015 року № 24914472 щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлові приміщення по вулиці Подільська, 38а в м. Тернополі загальною площею 5502,2 кв.м., складові частини об'єкта: приміщення, адміністративно - складський корпус під літ. «А», площею 4005,1 кв.м.; приміщення, магазин під літ. «Б», площею 129 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. «В-1», площею 867,5 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. «Д-1», площею 355,9 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. « 3-1», площею 252,2 кв.м.; гараж під літ. «Ж», площею 144,7 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта 01); від 01 жовтня 2015 року № 24958699 щодо об'єкта нерухомого майна: будівля, корпус № 41 під літ. «А» по вулиці 15 Квітня, 6 в м. Тернополі загальною площею 2349,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта 01); від 2 жовтня 2015 року № 24996184 щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, під літ. «А» за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 376,8 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта 01); від 2 жовтня 2015 року №24996312 щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45 загальною площею 1874,3 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); від 2 жовтня 2015 року № 24996022 щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45 загальною площею 541,5 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта 01).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цих рішень з таких підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про іпотеку» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ст. 3 Закону Україи «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV визначені засади державної реєстрації прав, відповідно до яких державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно ч. 12 ст. 15 цього Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зазначений у ній перелік підстав для державної реєстрації прав не є вичерпним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Відповідно до п. 2 Порядку № 868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Згідно п. 13 цього Порядку заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 11 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Пунктом 15 Порядку № 868 передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 46 цієї Постанови передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Пункт 6 цієї ж Постанови встановлює, що документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому за умовами договорів іпотеки, копії яких наявні в матеріалах справи, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору боржником.

Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм законів та нормативно-правових актів, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки банк набуває лише за умови надання до реєстратора відповідних документів.

А реєстратор для вчинення реєстраційної дії з реєстрації права власності має перевірити не тільки наявність, а зміст і повноту поданих документів, тобто застереження, про яке домовились сторони.

Такими документами, у розумінні договорі іпотеки, п.п. 6, 36, 46 Постанови КМ України від 17 жовтня 2013 року № 868 є, зокрема, докази невиконання боржником умов кредитного договору, тобто факт існування заборгованості, при цьому підтверджений належними доказами.

Такий висновок цілком відповідає приписам ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки, в іншому випадку вирішення питання про наявність заборгованості одноособово банком без перевірки таких фактів та з подальшою реєстрацією права, недобросовісні дії реєстратора призведуть до незаконного позбавлення права власності на майно іпотекодавця.

Рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийняте у відповідності до ст. 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому з посиланням на норми закону та ніяким чином не містити декларативних висновків.

Між тим, судом першої інстанції встановлено, що банком не було подано відповідачу докази непогашення боргу основним боржником та іпотекодавцем.

Відповідно до змісту договору іпотеки, аналогічний зміст яких міститься в приписах ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», у випадку задоволення вимог іпотекодержателя має бути визначена вартість предмета іпотеки.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали реєстраційних справ і встановлено, що стягувачем було подано реєстратору лише складений в односторонньому порядку розрахунок заборгованості, який лише констатує, що станом на 22.09.2015 р. виникла певна сума заборгованості по кредиту, строкова заборгованість по сплаті процентів та прострочена заборгованість по сплаті процентів.

Відповідач не надав суду доказів подання йому заявником для прийняття рішення про реєстрацію документів, які б підтверджували факт видачі кредиту у певній сумі, інших документів, що підтверджують факт існування заборгованості в певній сумі.

Ця обставина не спростована апелянтами.

Лист-вимога про усунення порушень від 19 червня 2012 року, яка була надіслана ПАТ «ВТБ Банк» ТОВ «Родина Тарашевських», не містить попередження іпотекодавця про стягнення на певний предмет іпотеки із зазначенням дати та номеру договору в разі невиконання кредитного зобов'язання .

Слід зазначити також, що у вказаній вимозі не зазначено, саме на виконання якого договору іпотеки (яких є декілька) вона надіслана і на яке майно може бути звернуто стягнення.

Отже, реєстратору не було подано необхідних документів для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за ПАТ «ВТБ Банк».

Крім того, пунктом 6 договорів іпотеки, що були укладені між позиваем та ПАТ «ВТБ Банк», передбачено методи звернення стягнення на предмет іпотеки (на розсуд іпотекодержателя).

При цьому іпотеко держатель вправі самостійно обрати спосіб звернення, а не застосовувати ці методи разом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ВТБ Банк» з метою задоволення свої вимог звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовами про звернення стягнення на предмет іпотеки і справи № 5/18/5022-383/2012, № 7/71/5022-887/2012 перебувають у провадженні суду.

Ці обставини були безпідставно не взяті до уваги реєстратором при прийнятті рішення.

Окрім того, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24996022 від 02.10.2015 року № 24996312 від 02.10.2015 року № 24996184 від 02.10.2015 року щодо нежитлових приміщень, що знаходяться по вул. Злуки, 45 в м. Тернополі прийняті державним реєстратором, тоді як на вказане майно вже був накладений арешт 02.10.2015 року, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 02.10.2015 року у справі № 607/16234/15-к в межах кримінального провадження, про що відповідно свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2015 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Отже, враховуючи наявність обтяження на нерухоме майно, накладеного судом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності у державного реєстратора підстав для відмови у здійсненні реєстраційної дії на нерухоме майно.

Також необхідно зазначити, що відповідно до пункту 46 Порядку № 868 наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотеко держателем.

Однак, суд не приймає посилання в апеляційній скарзі на вищезазначений пункт Порядку № 868, оскільки в даному випадку заборона відчуження була встановлена не нотаріусом за договором іпотеки, а судом. У свою чергу, накладення арешту на нерухоме майно є одним із видів обтяження, а не зареєстроване право чи вимога інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Тому наявність запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а14.

Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24914472 від 30.09.2015 року щодо об'єкта нерухомого майна: нежитлові приміщення, що знаходяться по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, загальною площею 5502,2 кв.м., складові частини об'єкта нерухомого майна: приміщення, адміністративно - складський корпус під літ. «А», площею 4005,1 кв.м.; приміщення, магазин під літ. «Б», площею 129 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. «В-1», площею 867,5 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. «Д-1», площею 355,9 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. « 3-1», площею 252,2 кв.м.; гараж під літ. «Ж», площею 144,7 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) слід зазначити, що даним рішенням проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «ВТБ Банк», зокрема на приміщення, склад металевий під л. З-1 пл. 252,2 кв.м., проте, дане приміщення не передавалось в іпотеку, що підтверджується іпотечним договором від 20.06.2011 р.

Враховуючи викладене, суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі № 819/3238/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 19 квітня 2016 року.