Справа № 554/5275/15-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ К/800/46404/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії, в якому з урахуванням уточнень просив:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області відновити йому пенсійні виплати з 01.06.2015 року відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити ОСОБА_2 пенсійні виплати з 01.06.2015 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було задоволено. Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2015 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року та залишити в силі постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2015 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 2007 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відповідно до довідки Полтавської обласної державної адміністрації від 22.04.2015 року № 01-52/1242, ОСОБА_2 працює в апараті Полтавської обласної державної адміністрації в мобілізаційному підрозділі на посаді головного спеціаліста. З 01.04.2015 року ОСОБА_3 було припинено виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Вважаючи дані дії відповідача неправомірними, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме, статтю 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Отже, під час розгляду цієї справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням осіб, звільнених з військової служби, яким є зокрема Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновком суду апеляційної інстанції про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області з урахуванням приписів Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» правомірно не здійснювало позивачу виплату пенсії з 01.04.2015 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз