Справа № 819/344/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/344/16

20 квітня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.В.,

за участю представника позивача Захарчука А.П.,

представника відповідача Медвідя Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом релігійної громади «Парафія святого апостола Луки» села Мала Андруга Кременецького району Тернопільської єпархії Української православної церкви до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування акту перевірки та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада «Парафія святого апостола Луки» села Мала Андруга Кременецького району Тернопільської єпархії Української православної церкви (далі - Релігійна громада, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області (далі - Управління ДАБІ, відповідач 1), головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4 (відповідач 2), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31 березня 2016 року просила:

- визнати дії головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4, які полягають в оформленні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року та постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року № 11/40-1019-112/319-16, протиправними;

- визнати протиправним та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

22 лютого 2016 року головним інспектором Управління ДАБІ ОСОБА_4 винесено постанову № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу на Релігійну громаду за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 13780,00 грн. Підставою для притягнення позивача до відповідальності є невиконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року.

Позивач вважає постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року протиправною, винесеною передчасно з таких підстав.

Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року не містив чітких вказівок на положення нормативних актів, які порушені позивачем. Даний припис зобов'язував Релігійну громаду привести об'єкт (добудову до храму) у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом виготовлення проектної документації, подання та реєстрації декларації в органах держархбудінспекції до 29 січня 2016 року.

Позивач зазначає, що вживав заходи для виконання припису та оформлення проектно-технічної документації і оскільки первинним етапом є обов'язкове виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташовані добудова та храм, то саме це питання підлягало першочерговому вирішенню.

Так, 09 червня 2015 року Білокриницька сільська рада прийняла рішення № 1103 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування культової споруди храму з подальшою передачею земельної ділянки в постійне користування релігійній громаді «Парафія святого апостола Луки» села Мала Андруга Кременецького району Тернопільської єпархії Української православної церкви». На підставі цього рішення позивач замовив у землевпорядній організації виготовлення технічної документації із землеустрою, проте на стадії погодження меж земельної ділянки суміжний землевласник/користувач ОСОБА_6 відмовилася від погодження меж земельної ділянки. Для врегулювання земельного спору настоятель Релігійної громади звернувся в Білокриницьку сільську раду, проте остання на таку заяву не відреагувала. В цей час житель села Андруга ОСОБА_7 звернувся до Управління ДАБІ з проханням провести перевірку добудови до храму. За наслідками такої перевірки Управлінням ДАБІ винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року.

Виконуючи такий припис, позивач вдруге 14 січня 2016 року звернувся до Білокриницької сільської ради з заявою погодити межі земельної ділянки, на якій знаходиться храм святого апостола Луки. У відповідь на заяву позивача інформовано, що по питанню погодження меж земельної ділянки складено відповідний акт, який поданий для затвердження на черговій сесії Білокриницької сільської ради. З цього питання відповідного рішення сільської ради Релігійна громада не отримала. На думку позивача, такі дії Білокриницької сільської ради є протиправними, оскільки остання умисно не приймає рішення для затвердження технічної документації із землеустрою.

З наведених обставин, які не залежать від волі Релігійної громади, позивач не може оформити право користування земельною ділянкою та відповідно виготовити у встановленому законом порядку проектну документацію на будівлю храму та добудову, тобто виконати вимоги припису Управління ДАБІ. Про такі причини невиконання вимог припису позивач повідомляв відповідачів та просив надати додатковий строк на виконання припису, проте такі обставини відповідачами не взяті до уваги. При прийнятті оскаржуваної постанови інспектор Управління ДАБІ не з'ясував чи винний суб'єкт містобудування у вчиненні правопорушення та не взяв до уваги відсутність вини позивача у вчиненні правопорушення у сфері містобудування. Невиконання припису, на думку позивача, зумовлене виключно не виконанням своїх повноважень сільською радою.

Також Релігійна громада вказує на порушення порядку проведення перевірки, яка здійснювалася без повідомлення позивача та за відсутності представника позивача, як і прийняття постанови № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року. Матеріали перевірки та повідомлення про розгляд 22 лютого 2016 року справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Релігійна громада отримала 23 лютого 2016 року, тобто після розгляду справи.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, письмових поясненнях на заперечення представника Управління ДАБІ (а. с. 55), просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 Управління ДАБІ позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у письмових запереченнях проти позову від 28 березня 2016 року (а. с. 33-37), та зазначив таке.

17 лютого 2016 року відповідачем проведено позапланову перевірку Релігійної громади, про що складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. 22 лютого 2016 року на позивача накладено штраф згідно з оскаржуваною постановою за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: за невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року.

Припис від 29 вересня 2015 року позивачем не оскаржувався та підлягав до виконання у встановлених строк. Релігійній громаді необхідно було оформити та зареєструвати в Управлінні ДАБІ дозвільні документи на проведені будівельні роботи щодо добудови до храму святого апостола Луки в селі Мала Андруга Кременецького району. Представник відповідача зауважив, що така добудова була проведена у 2008 році, задовго до проведення першої перевірки, тому позивач мав достатньо часу для оформлення правовстановлюючих документів на самочинну добудову, в тому числі оформлення права користування чи права власності на земельну ділянку під храмом. Щодо порядку проведення перевірки та винесення постанови, то представник відповідача 1 вважав, що Управління ДАБІ діяло у відповідності до вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, перевірка проведена головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ ОСОБА_4 на підставі відповідного направлення від 17 лютого 2016 року № 67 на проведення перевірки, матеріали перевірки направлені суб'єкту містобудівної діяльності поштовим зв'язком.

Представник відповідача вважає, що Управління ДАБІ діяло в межах повноважень, у порядку та спосіб, що визначені законом, оскаржувані дії та рішення є правомірними, відтак, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач 2 головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4 за його згодою та клопотанням представника позивача відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) був допитаний як свідок. З його показань вбачається, що у вересні 2015 року за зверненням фізичної особи Управлінням ДАБІ проведено позапланову перевірку Релігійної громади, якою встановлено самочинну добудову до храму святого апостола Луки. Будь-яких документів, які підтверджували правомірність права користування земельною ділянкою, на якій здійснена добудова, а також дозвільних документів для виконання будівельних робіт чи інших документів, що посвідчують право власності на добудову настоятелем храму святого апостола Луки Савчуком Михаїлом не надано. При перевірці встановлено, що добудова проводилась у 2008 році. У зв'язку з встановленими порушеннями у сфері містобудівної діяльності позивачу винесено припис та надано строк для усунення виявлених порушень до 29 січня 2016 року.

Також з показань ОСОБА_4 слідує, що він неодноразово зустрічався з настоятелем храму святого апостола Луки, мав телефоні розмови щодо виконання припису від 29 вересня 2015 року, в ході такого спілкування інспектор встановив, що припис не виконано. Крім того, 15 та 17 лютого 2016 року в Управлінні ДАБІ перебувала представник позивача (по довіреності) Базюк Ж.К., яка надала усні та письмові пояснення причин невиконання припису. Враховуючи такі обставини щодо невиконання припису, 17 лютого 2016 року головний інспектор будівельного нагляду Управління ДАБІ ОСОБА_4 оформив акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Акт складався за відсутності позивача, представника позивача, про проведення перевірки інспектор Релігійну громаду не повідомляв. В подальшому матеріали перевірки були направлені позивачу рекомендованим листом. Також ОСОБА_4 підтвердив, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності 22 лютого 2016 року приймалась за відсутності представника Релігійної громади.

В подальшому відповідач ОСОБА_4 у судові засідання не прибув, причини неприбуття до суду не повідомив, а тому відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України розгляд справи не відкладався, справу вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача 2.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що релігійна громада «Парафія святого апостола Луки» села Мала Андруга Кременецького району Тернопільської єпархії Української православної церкви зареєстрована з 24 вересня 1991 року, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 12 квітня 2016 року (а. с. 74-75).

29 вересня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління ДАБІ Ольшанським Ігорем Ярославовичем відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, видано настоятелю храму святого апостола Луки Савчуку Михаїлу припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Зі змісту припису слідує, що за результатами позапланової перевірки, проведеної щодо добудови до громадського будинку, який належить церкві святого апостола Луки в селі Мала Андруга Кременецького району, встановлено виконання Релігійною громадою у 2008 році добудови до будівлі храму розмірами 4,5 х 4,3 кв. м. та 2 х 2 кв. м без дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт, проектної документації погодженої та затвердженої в порядку визначеному законодавством (а. с. 89-90).

З показів ОСОБА_4 та матеріалів перевірки від 29 вересня 2015 року вбачається, що позапланова перевірка проведена у зв'язку зі зверненням фізичної особи ОСОБА_7 від 01 вересня 2015 року та Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області від 16 вересня 2015 року № 9817 щодо оцінки правомірності проведеної добудови до храму (а. с. 84-90). При перевірці встановлено відсутність правовстановлюючих документів на добудову до храму, відсутність у настоятеля храму документів, які давали право виконувати будівельні роботи, облаштовувати добудову, а також не оформлено право користування чи право власності на земельну ділянку, на якій збудований храм та добудова.

При цьому суд зауважує, що представник позивача настоятель храму святого апостола Луки Савчук Михаїл у судовому засіданні підтвердив, що в дійсності будівля храму святого апостола Луки належить Релігійній громаді та з метою збільшення площі храму було здійснено добудову саме Релігійною громадою, проте ще до призначення отця Михаїла настоятелем церкви, а тому будь-які обставини щодо здійснення добудови до храму без дозвільних документів йому не відомі.

З припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року вбачається, що Релігійною громадою допущено порушення вимог статей 24 та 29 Закону України «Про планування та забудову територій» (чинного на час здійснення добудови).

З метою усунення виявлених порушень інспектори Управління ДАБІ вимагали від Релігійної громади привести об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом виготовлення проектної документації, подання та реєстрації декларації в органах держархбудінспекції у строк до 29 січня 2016 року (а. с. 89-90). Припис вимагав також від суб'єкта містобудування повідомити про його виконання Управління ДАБІ у строк до 28 січня 2016 року. Примірник припису вручено настоятелю храму святого апостола Луки Савчуку Михаїлу, про що свідчить його підпис про отримання на примірнику припису, такі обставини підтвердив і настоятель храму у судовому засіданні. Припис у судовому порядку не оскаржувався.

В подальшому, як вбачається з досліджених судом доказів, 17 лютого 2016 року головним інспектором Управління ДАБІ ОСОБА_4 на підставі направлення на проведення перевірки № 67 від 17 лютого 2016 року (а. с. 39) проведено позапланову перевірку виконання Релігійною громадою припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року. Результати перевірки оформлені актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року. Зі змісту акту слідує, що Релігійною громадою не виконано вимоги припису від 29 вересня 2015 року, а саме: не подані та не зареєстровані дозвільні документи в Управлінні ДАБІ на добудований об'єкт, чим порушено вимоги пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзац другий пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (а. с. 13).

На підставі акту перевірки головним інспектором Управління ДАБІ ОСОБА_4 складено припис від 17 лютого 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано «привести об'єкт до вимог чинного законодавства шляхом реєстрації об'єкта в управлінні ДАБІ у Тернопільській області в термін до 17.05.2016 р.». Також за результатами перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17 лютого 2016 року, розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначено на 10 год. 00 хв. 22 лютого 2016 року (а. с. 16-18).

Примірник акту, припису та протоколу направленні Релігійній громаді поштовим зв'язком рекомендованим (цінним) листом 18 лютого 2016 року (а. с. 40) та вручені 23 лютого 2016 року настоятелю храму Савчуку Михаїлу, що слідує з його пояснень. При цьому згідно з даними сервісу відстеження пересилання поштових відправлень сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (hhhp://services.ukrposhta.ua/barcodesingle/) поштове відправлення № 51 вручене адресату (одержувачу) особисто 26 лютого 2016 року (а. с. 99), проте настоятель храму Савчук Михаїл стверджував про отримання такої кореспонденції саме 23 лютого 2016 року. Інших доказів вручення (як-от, поштового повідомлення про вручення поштового відправлення) відповідачем не надано суду, а тому, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в будь-якому випадку акт перевірки, припис та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивачем отримано після розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка була призначена на 10 год. 00 хв. 22 лютого 2016 року.

22 лютого 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4 винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: за невиконання Релігійною громадою вимог припису Управління ДАБІ від 29 вересня 2015 року, яке полягало у неподанні та не реєстрації дозвільних документів на добудову до храму (а. с. 11-12). Зі змісту постанови вбачається, що позивачем порушені вимоги статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу другого пункту 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Відповідальність за дане правопорушення передбачена абзацом першим пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у вигляді штрафу у розмірі 10 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 13780,00 грн.

Позивач не погоджується з діями та рішеннями відповідачів щодо оформлення акту перевірки та застосування за її результатами відповідних наслідків (прийняття рішень), у зв'язку з чим звернувся до суду з даними позовними вимогами.

Оскаржувані дії та рішення відповідачів перевірялися судом на відповідність критеріям, визначеним у частині третій статті 2 КАС України, що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб'єкти.

Зокрема, чи оскаржувані рішення прийняті суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах своєї компетенції, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами; обґрунтовано; добросовісно; з дотриманням принципу рівності перед законом; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Так, прийняття рішення обґрунтовано зобов'язує суб'єкта владних повноважень врахувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, уникаючи висновків, що базуються на припущеннях. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 (далі по тексту - Закон № 3038-VI). До набрання чинності цим законом (до 12 березня 2011 року) правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій встановлювалися Законом України «Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року (далі - Закон № 1699-III).

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що добудова до храму святого апостола Луки здійснювалася у 2008 році, тому вирішення питань забудови земельної ділянки мало здійснюватися з дотриманням вимог Закону № 1699-ІІІ.

Згідно з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року, виданим Релігійній громаді, останньою порушено вимоги статей 24 та 29 Закону № 1699-ІІІ.

Відповідно до статті 24 Закону № 1699-ІІІ право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону.

Замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користуванні земельної ділянки, або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови. До заяви (клопотання) можуть бути додані передпроектні роботи.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року виконавчий комітет Білокриницької сільської ради Кременецького району Тернопільської області прийняв рішення № 30, яким надав дозвіл громаді церкви апостола святого Луки МП села Андруга на добудову до приміщення церкви в АДРЕСА_1. Цим же рішенням зобов'язано Релігійну громаду виготовити відповідну проектно-технічну документацію на дане будівництво (а. с. 51).

Як вбачається з пояснень представників сторін Релігійною громадою проектно-технічна документація не розроблена, дозвіл на виконання будівельних робіт не отримувався.

Згідно зі статтею 29 Закону № 1699-ІІІ дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Замовник та підрядник для одержання дозволу на виконання будівельних робіт подають до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю письмову заяву, до якої додаються документи від замовника будівництва:

документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

проектна документація на будівництво, погоджена та затверджена в порядку, визначеному законодавством;

відомості про здійснення авторського і технічного нагляду;

копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт (у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування);

фінансова звітність, що складається відповідно до статті 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та копія ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, засвідчена в установленому законом порядку (у разі здійснення будівництва, що передбачає пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб).

Відповідно до діючих на даний час положень Закону № 3038-VI, а саме частини п'ятої статті 26 Закону проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Пунктом 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, визначено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I - III категорії складності; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів IV і V категорії складності.

З аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється лише після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Таким чином, Релігійній громаді для виконання припису Управління ДАБІ від 29 вересня 2015 року необхідно, в першу чергу, оформити право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій здійснено добудову, і лише після цього складати проектно-технічну документацію та подавати в органи держархбудінспекції для реєстрації декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Щодо оформлення права користування земельною ділянкою під самочинною добудовою, то судом встановлено таке.

Добудова до храму святого апостола Луки проводилась у 2008 році. Питання оформлення земельної ділянки під храмом позивач ініціював лише в 2015 році. Так, згідно з рішенням Білокриницької сільської ради № 1103 від 09 червня 2015 року релігійній громаді «Парафія святого апостола Луки» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування культової споруди храму в постійне користування площею 0,0400 га за адресою: АДРЕСА_1, Кременецького району в межах населеного пункту (а. с. 20).

На виконання цього рішення Релігійною громадою замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зокрема, суду надано копію експлікації земель, що відводяться, площею 0,04 га в селі Андруга, акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі, площею 0,04 га в АДРЕСА_1, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання та ситуаційна схема розміщення земельної ділянки (а. с. 68-71). Така технічна документація не затверджена Білокриницькою сільською радою, оскільки акт визначення та погодження меж земельної ділянки не погоджений власником/користувачем суміжної земельної ділянки ОСОБА_6, яка відмовилась від погодження.

З пояснень представників позивача та доказів, які є в матеріалах адміністративної справи, вбачається, що 11 червня 2015 року Релігійна громада звернулась до сільської ради з заявою, у якій просила направити комісію з розгляду земельних спорів для обстеження земельної ділянки на предмет дотримання меж із суміжним землекористувачем, оскільки громадянка ОСОБА_6 відмовилася від погодження меж земельної ділянки (а. с. 21). Заява зареєстрована Білокриницькою сільською радою 11 червня 2015 року. Для вирішення даного земельного спору розпорядженням сільського голови від 12 серпня 2015 року № 52 створена комісія (а. с. 53). З пояснень представників позивача вбачається, що спірне земельне питання не було вирішене, а тому 14 січня 2016 року Релігійна громада повторно звернулась до Білокриницької сільської ради для прийняття рішення щодо погодження меж земельної ділянки площею 0,04 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 22). Рішення щодо погодження меж земельної ділянки Релігійної громади Білокриницькою сільською радою не прийнято.

Свідок Базюк Ж.К. та представники позивачів пояснювали суду, що непогодження земельної документації сільською радою пов'язане з міжконфесійними конфліктами в громаді села, а тому вирішення питання оформлення земельної ділянки в подальшому можливе лише у судовому порядку, що в свою чергу не дає можливості Релігійній громаді оформити документацію та реєстрацію в органах ДАБІ декларації про початок проведення виконання будівельних робіт. На думку представників позивачів, вина Релігійної громади щодо не виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року відсутня, оскільки не оформлення земельної документації не залежить від волі позивача, а є протиправною бездіяльністю Білокриницької сільської ради.

Відповідно до статей 159-160 Земельного кодексу України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. У разі незгоди з рішення органу місцевого самоврядування сторони спору мають право його оскаржити.

Відтак, Релігійна громада у разі не розгляду її заяви щодо земельного спору або розгляду такої заяви проте не прийняття рішення по земельному спору, чи прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви, має право оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність у судовому порядку. Земельний кодекс України передбачає лише одну можливість вирішення земельного спору, у разі його не вирішення чи не розгляду органом місцевого самоврядування - у судовому порядку. Релігійна громада в подальшому не ініціювала вирішення земельного спору у судовому порядку. При цьому, суд наголошує, що судовому оскарженню підлягає і бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що Релігійна громада ні до, ні після проведення добудови до храму святого апостола Луки тривалий час не вживала заходів, щоб привести її у відповідність до діючого законодавства з оформленням відповідної технічної документації. Лише в червні 2015 року позивач ініціював питання оформлення права користування земельною ділянкою. Проте після виникнення у червні 2015 року спірної ситуації з суміжним землекористувачем позивач не вирішував даний спір далі у судовому порядку, оскільки іншого порядку у разі не вирішення земельного спору органом місцевого самоврядування немає. Неодноразові усні звернення представників Релігійної громади до голови сільської ради, до депутатів сільської ради для розгляду земельного спору не є належним і достатнім доказом вжиття Релігійною громадою всіх заходів для оформлення права користування земельною ділянкою, а в подальшому технічної документації на добудову до храму.

З матеріалів справи вбачається, що Релігійна громада після отримання припису Управління ДАБІ від 29 вересня 2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил лише 14 січня 2016 року (за 14 днів до закінчення строку на виконання припису) повторно звернулася з заявою до Білокриницької сільської ради для погодження меж земельної ділянки. Такі обставини свідчать про те, що позивач тривалий час з 29 вересня 2015 року не вживав конкретних дій та заходів для усунення та розв'язання земельного спору в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, та подальшого оформлення документації на проведенні будівельні роботи з добудови храму.

Як слідує з пояснень представників позивача та витягу з протоколу Білокриницької сілької ради від 03 березня 2016 року (а. с. 100) дане питання залишилось не вирішеним, технічна документація із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки, площею 0,04 га в АДРЕСА_1 Білокриницькою сільською радою не затверджена.

Отже, станом на дату розгляду справи у суді припис Управління ДАБІ від 29 вересня 2015 року не виконаний. При цьому суд вважає, що Релігійна громада не вжила достатніх заходів для його виконання. Неможливість оформлення права користування земельною ділянкою через наявність земельного спору, який не вирішується місцевою радою, не може бути підставою для звільнення від встановленої законом відповідальності. Не прийняття рішення щодо земельного спору органами місцевого самоврядування не позбавляє позивача права та можливості звернутися за захистом своїх прав та інтересів у судовому порядку. З пояснень представника Релігійної громади вбачається, що остання має намір в подальшому для вирішення земельного спору звернутися до суду.

Правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: невиконання Релігійною громадою вимог припису Управління ДАБІ від 29 вересня 2015 року, яке полягало у неподанні та не реєстрації дозвільної документації на добудову до храму, мало місце та вчинене позивачем.

Щодо позовних вимог Релігійної громади про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю за проведенням перевірок Управління ДАБІ ОСОБА_4, які полягають в оформленні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року та постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року № 11/40-1019-112/319-16, а також визнання протиправним і скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року, то суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 7 Закону № 3038-VI визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, серед іншого, шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 41 Закону № 3038-VI).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства (пункт 7 Порядку № 553).

Як встановлено судом, у даному випадку 17 лютого 2016 року проводилась позапланова перевірка з підстави, визначеної пунктом 7 Порядку № 553, у зв'язку з перевіркою виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог припису органу державного архітектурно-будівельного контролю від 29 вересня 2015 року.

Абзацом одинадцятим пункту 7 Порядку № 533 визначено, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 9 цього ж Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Судом встановлено, що Релігійна громада не була повідомлена про проведення 17 лютого 2016 року головним інспектором Управління ДАБІ ОСОБА_4 позапланової перевірки, при тому, що в цей день представник Релігійної громади за довіреністю Базюк Ж.К. перебувала в Управлінні ДАБІ. На підставі пояснень представника позивача настоятеля храму Савчука Михаїла, показів свідків ОСОБА_11 (дружини настоятеля храму), ОСОБА_12 (церковного старости), показів ОСОБА_4 (відповідача по справі, допитаного як свідка) судом встановлено, що 17 лютого 2016 року головний інспектор Управління ДАБІ не виїжджав на об'єкт проведення перевірки (село Андруга Кременецького району), настоятеля Релігійної громади не повідомляв про проведення позапланової перевірки, не ознайомлював з направленням про її проведення. 17 лютого 2016 року настоятель храму Савчук Михаїл перебував за місцем проживання у місті Почаєві Кременецького району. Перевірка проводилася за відсутності суб'єкта містобудування, що підтвердив головний інспектор Управління ДАБІ ОСОБА_4, у приміщенні управління.

Таким чином, в даному випадку інспектором Управління ДАБІ ОСОБА_4 порушені норми пунктів 7 та 9 Порядку № 533, оскільки фактично перевірка проведена у відсутності представників Релігійної громади. Відповідно обставини щодо місця складання акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року - село Андруга Кременецького району, а також посилання в акті перевірки на те, що акт складений у присутності настоятеля Релігійної громади Михаїла Савчука (а. с. 13) не відповідають дійсності, що визнав у судовому засіданні головний інспектор Управління ДАБІ ОСОБА_4

Згідно з пунктом 12 Порядку № 533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані:

у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом при розгляді даної справи 15 та 17 лютого 2016 року представник Релігійної громади за довіреністю Базюк Ж.К. зверталась письмово до Управління ДАБІ та безпосередньо до головного інспектора Управління ДАБІ ОСОБА_4 з письмовими та усними поясненнями щодо наявності обставин, які не дозволяють виконати припис інспекторів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 вересня 2015 року у встановлений строк (а. с. 14). В таких поясненнях представник звертала увагу, що обов'язковою умовою для виготовлення проектно-технічної документації на добудову є оформлення права користування земельною ділянкою. Зі свого боку Релігійна громада виконала всі необхідні дії, проте Білокриницька сільська рада не вживає заходів для погодження такої документації та не реагує на неодноразові звернення позивача для вирішення спірних питань по даній земельній ділянці та прийняття кінцевого рішення. У зв'язку з цим Релігійна громада просила продовжити строк для виконання припису.

В свою чергу представник відповідача 1 та відповідач 2 ОСОБА_4 пояснили суду, що всі пояснення Релігійної громади і усні, і письмові розглянуті. Наявність земельного спору не звільняє суб'єкта містобудування від відповідальності за правопорушення у сфері містобудування.

Разом з тим, судом встановлено, що акт перевірки не містить жодної інформації, яка б давала підстави вважати, що такі пояснення суб'єкта містобудування бралися до відома перевіряючим. Крім того, відповідь на письмове клопотання Релігійної громади від 17 лютого 2016 року про продовження строку виконання припису станом на дату розгляду справи у суді відповідачами заявнику не надана. Наведене свідчить про необ'єктивність та неповноту висновків інспектора під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Обов'язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю, узгоджуються з правами суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, передбачені пунктом 13 Порядку № 533, а саме:

вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

У даному випадку відповідачами були порушені права Релігійної громади як суб'єкта містобудування, оскільки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю не дотриманий порядок проведення перевірок, позивач не був присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та не знав про його проведення, своєчасно не був ознайомлений з актом перевірки, не мав можливості подати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Суд звертає увагу, що встановлені Порядком № 533 правила щодо проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав суб'єктів містобудування під час контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Недотримання встановлених Порядком № 533 приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб'єктів, що підлягають контролю, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останніх в адміністративних правовідносинах.

У даному випадку критична оцінка процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при проведенні перевірки, впливає на розгляд питання щодо правомірності постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка прийнята Управлінням ДАБІ за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як вбачається з положень пунктів 19-20 Порядку № 533 за результатами перевірки складається припис та протокол, який протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Суд зауважує, що акт перевірки - це службовий документ, що підтверджує факт проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу та відображає її результати, є носієм певної інформації, однак, не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, оскільки передує прийняттю акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки та підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому повинна використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення господарюючому суб'єкту відповідних заходів та/або санкцій. При цьому, акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів. Крім того, висновки акта перевірки не є остаточними, оскільки суб'єкт, який перевіряється, має право надати свої зауваження до відповідного акта, що можуть у подальшому бути враховані контролюючим органом під час вирішення питання щодо застосування санкцій за результатами перевірки.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований. Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи, що безпосередньо акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не тягне для позивача жодних наслідків, не породжує обов'язків, а тому не є рішенням органу владних повноважень в розумінні КАС України, у зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акту перевірки від 17 лютого 2016 року задоволенню не підлягають.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій головного інспектора Управління ДАБІ ОСОБА_4 , які полягають в оформленні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 лютого 2016 року, оскільки з викладеного вище вбачається, що чинним законодавством наділено Управління ДАБІ повноваженнями щодо проведення архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення позапланових перевірок, результати яких оформляються актом. Дії щодо оформлення інспектором акту перевірки є лише відображенням, документуванням певних фактів, такі дії посадових осіб контролюючих органів не несуть за собою самостійних правових наслідків.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача 2 щодо оформлення постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року № 11/40-1019-112/319-16. Такі дії є структурно невід'ємною складовою частиною процедури винесення постанови та самі по собі ніяк не впливають на наявні у позивача права, не створюють для нього додаткових обов'язків, не визначають правову поведінку позивача, а тому не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

Отже, в частині позовних вимог Релігійної громади про визнання протиправними дій головного інспектора Управління ДАБІ ОСОБА_4, які полягають в оформленні акту перевірки від 17 лютого 2016 року та постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року, а також про визнання протиправним і скасування акту перевірки від 17 лютого 2016 року слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, Держархбудінспекцією, накладати штраф мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У разі коли суб'єкт містобудування перешкоджає притягненню його до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності правоохоронні органи разом з органами державного архітектурно-будівельного контролю вживають всіх необхідних заходів для притягнення такого суб'єкта до відповідальності.

У разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

У разі ненадання суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб'єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

З аналізу наведених положень вбачається, що суб'єкту містобудування має бути обов'язково надіслано та вручено до вирішення питання про притягнення його до відповідальності протокол, акт та інші документи, які підтверджують факт правопорушення, складені органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що акт, припис та протокол, складені 17 лютого 2016 року, були надіслані 18 лютого 2016 року на адресу Савчука Михаїла в село Андруга Кременецького району рекомендованим листом та вручені 23 лютого 2016 року.

Пунктом 9 Порядку № 244 передбачено, що про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (пункт 13 Порядку № 244).

Під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком (пункт 14 Порядку № 244).

Як вбачається з пояснень представників позивача та показів ОСОБА_4 протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було складено у приміщенні Управління ДАБІ за відсутності представника Релігійної громади, відомості зазначені у такому протоколі про місце складання в селі Андруга Кременецького району не відповідають дійсності, як і те, що Савчук Михаїл від надання пояснень, підпису протоколу та отримання одного примірника відмовився.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (пункт 16 Порядку № 244).

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників (пункт 17, 18 Порядку № 244).

У спірному випадку такі положення Порядку № 244 недотримані відповідачами, оскільки особа, щодо якої 22 лютого 2016 року розглядалася справа про правопорушення у сфері містобудування, лише 23 лютого 2016 року отримала відповідне повідомлення про дату розгляду справи. Суб'єктом владних повноваження було порушено принцип рівності та право особи на участь у прийняті рішення.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

3) чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи;

4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Згідно з вимогами пункту 21 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку, окремі відомості протоколу не відповідали фактичним обставинам, про що вже зазначено вище, як і те, що суб'єкта містобудування не було сповіщено про час і місце розгляду справи на день такого розгляду. Фактично позивача було позбавлено можливості надати пояснення, заперечення, додаткові матеріали щодо встановленого правопорушення тощо.

Отже, враховуючи наведені вище положення щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд констатує їх недотримання, що мало наслідком порушення прав позивача, зокрема, права бути інформованим про проведення перевірки, брати участь у процесі перевірки та подавати пояснення і матеріали, надати зауваження до акту перевірки, а також знати та брати участь в розгляді справи про правопорушення, знову ж таки надати пояснення, додаткові матеріали, заявляти клопотання.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення є однією із ключових гарантій реалізації її права у сфері публічних правовідносин, що передбачено пунктом 9 частини третьої статті 2 КАС України.

З приводу цього суд звертає увагу, що визначені Порядком № 553 та Порядком № 244 умови та порядок проведення перевірок та притягнення суб'єктів до відповідальності встановлені з метою дотримання балансу публічних та приватних інтересів. Невиконання вимог таких порядків та умов призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

У даному випадку суд, перевіряючи правомірність рішення з урахуванням критеріїв, визначених у частині третій статті 2 КАС України, констатує, що при прийняті постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року № 11/40-1019-112/319-16, Управління ДАБІ діяло не в порядку та не у спосіб, що визначений законом, не обґрунтовано, позбавивши суб'єкта можливості надати пояснення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відтак, такі порушення порядку проведення перевірки та прийняття рішення є підставою для визнання протиправною та скасування постанови №11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року, незважаючи на те, що мав місце факт правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що порушення, допущені відповідачами при проведенні перевірки та прийнятті постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не позбавляють суб'єкта владних повноважень права провести повторно перевірку виконання Релігійною громадою вимог припису органу державного архітектурно-будівельного контролю від 29 вересня 2015 року, дотримуючись відповідних вимог та прийняти з дотриманням визначеної процедури рішення за її наслідками.

Отже, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови Управління ДАБІ № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина третя статті 94 КАС України).

Позивачем сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до Тернопільського окружного адміністративного суду в розмірі 1378,00 грн. згідно з квитанцією № 0.0.520522105.1 від 15 березня 2016 року (а. с. 2).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (одна з трьох позовних вимог), то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Управління ДАБІ підлягає сума судового збору у розмір 459,33 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області № 11/40-1019-112/319-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 лютого 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області (місцезнаходження: вулиця Шпитальна, будинок 7, місто Тернопіль, Тернопільська область) на користь релігійної громади «Парафія святого апостола Луки» села Мала Андруга Кременецького району Тернопільської єпархії Української православної церкви (місцезнаходження: село Андруга, Кременецький район, Тернопільська область, ) судовий збір у розмірі 459 (чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень 33 (тридцять три) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 22 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.