Справа № 818/57/16
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/57/16

копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 р. Справа №818/57/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який його представники підтримали в судовому засіданні та мотивують тим, що відповідачем за наслідками камеральної перевірки податкової звітності позивача з податку над додану вартість за червень 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення про збільшення податкових зобов'язань з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій. В ході перевірки зроблено висновок про завищення ТОВ “Юпітер 9 Агросервіс” податкового кредиту по відносинах з придбання послуг у нерезидента, а також безпідставного зменшення податкових зобов'язання при їх коригування на підставі розрахунку, не зареєстрованого у встановленому порядку.

Позивач вважає таке рішення протиправним. Позивачем в травні 2015 року отримано на митній території України послуги від нерезидента. В такому випадку датою виникнення права на податковий кредит є дата складання податкової накладної, за умови реєстрації її в ЄРПН та включення до податкових зобов'язань відповідного періоду. Податкові зобов'язання по відносинах з нерезидентом задекларовані позивачем в декларації за травень, а податковий кредит в наступному періоді. Такі дії не є порушенням вимог Податкового законодавства, оскільки податковий кредит може бути задекларований протягом 365 днів від дати виготовлення податкової накладної. Будь-які підстави для збільшення зобов'язань позивача та застосування штрафних санкцій немає.

Також встановлено завищення податкового кредиту за червень 2015 року за рахунок неправомірного включення до його складу сум податку на додану вартість по відносинах з нерезидентом до податкових накладних від 31.05.2015 року. Відповідно до вимог ст. 198 ПК України датою виникнення права на віднесення сум до податкового кредиту для операцій з постачання товарів-послуг нерезидентом на території України є дата складання податкової накладної за такими операціями та за умови реєстрації такої накладної в ЄРПН. Позивачем же податковий кредит по операціях травня відображено в декларації за червень. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до акту перевірки позивачем в декларації з ПДВ за червень відображено в рядку 26 суми непогашеного від'ємного значення з ПДВ попередніх періодів. Ці суми мають бути перенесені з рядка 31 декларації попереднього періоду, тобто травня 2015 року. В декларації ж за травень позивачем в рядку 31 декларації не було задекларовано від'ємного значення з ПДВ.

Відповідно до ст. 208 п.п. 208.2-208.3 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу. При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку. Така податкова накладна підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов'язань декларації за відповідний звітний період.

Відповідно до вимог ст. 187 п. 187.8 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Відповідно до вимог ст. 198 п. 198.1 п.п. “в”, п. 198.2 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. З наведених норм при отриманні послуг на митній території України від нерезидента позивач зобов'язаний був нарахувати ПДВ та включити його до складу зобов'язань того періоду, в якому такі операції відбулись. Одночасно, в тому ж податковому періоді, позивач мав право відобразити суми нарахованого ним ПДВ в складі податкового кредиту.

Відповідно до ст. 198 п. 198.6 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

На підставі викладеного, суд вважає, що сам лише факт декларування позивачем сум ПДВ по операціях з нерезидентами в наступному податковому періоді, а також помилки при заповненні податкової декларації не свідчать про вчинення ним порушень та не позбавляють права на податковий кредит. Суд вважає, що відповідач в рамках камеральної перевірки, без дослідження первинних документів не мав можливості з'ясувати факт завищення позивачем податкового кредиту, а висновок відповідача про наявність підстав для збільшення зобов'язання позивача та застосування штрафних санкцій є безпідставним.

В ході перевірки відповідачем також зроблено висновок про наявність підстав для збільшення зобов'язання позивач з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій в зв'язку з формуванням податкової декларації на підставі не зареєстрованих у встановленому порядку в ЄРПН документів. Такі висновки суд також вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 201 п. 201.10 ПК України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем складені ним розрахунки коригування направлено до ЄРПН для реєстрації в межах встановленого 15-ти денного строку, зареєстровані ж в реєстрі документи були лише 17.07.2015. (а.с. 54, 56 59, 61, 64-67). Як було зазначено вище, у випадку не надіслання протягом операційного дня квитанції про прийняття чи не прийняття, податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН. В такому ж порядку проводиться реєстрація розрахунків коригування. В зв'язку з цим, суд вважає безпідставними висновки відповідача про несвоєчасну реєстрацію позивачем розрахунків коригування.

Крім того, навіть у випадку несвоєчасної реєстрація розрахунків в ЄРПН це може бути підставою для застосування до платника санкцій відповідно до ст. 120-1 ПК України, а не для збільшення зобов'язання, як вчинено відповідачем. Відповідно до ж до п. 35 підрозділу 2 розділу XX “Перехідні положення” до ПК України норми пункту 1201.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.

На підставі ст. 94 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" судовий збір в розмірі 2 068,95 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер 9 Агросервіс" (ідентифікаційний код 38137023) судовий збір в розмірі 2 068,95 грн. (дві тисячі шістдесят вісім грн. 95 коп.), сплачений при зверненні до суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко