Справа № 815/1350/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року 11год.50хв. м. Одеса Справа № 815/1350/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М..

за участю представників: позивача ОСОБА_1 відповідача Стаценко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Одеської області, за участю третьої особи на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій стягнення невиплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Прокуратури Одеської області в якому позивач просить визнати протиправними дії прокуратури Одеської області щодо не нарахування та невиплати позивачки заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 01.03.2016 року, відповідно до ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру»; стягнути з Прокуратури Одеської області на користь позивачки не виплачену заробітну плату відповідно до положень визначених частиною 3 ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру»: за липень 2015 року - 19250,20 грн., за серпень 2015 року - 37389,29 грн., за вересень 2015 року - 42990,07 грн., за жовтень 2005 року - 22462,36 грн., за листопад 2015 року 54324,74 грн., за грудень 2015 року - 57856,52 грн., за січень 2016 року - 42697,20 грн., за лютий 2016 року - 53448,80 грн., а всього 330462,18 грн.; зобов'язати Прокуратуру Одеської області нараховувати та виплачувати надалі на користь позивачки заробітну плату відповідно до вимог ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру», починаючи з 01.03.2016 року, до внесення відповідних змін в законодавство.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, згідно п. 1-1 перехідних положень якого до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. Тобто, міські, районні та міжрайонні прокурори, діючи в правовому полі даного закону, прирівнюються до місцевих прокурорів. В силу вимог частин 3,4 ст. 81 Закону посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить з 01 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат. Позивач вважає, що з 01.07.2015 року він, як прокурор місцевої прокуратури, мав би отримувати заробітну плату у розмірі 10 мінімальної заробітної плати на місяць, окрім премій та надбавок. Однак, заробітна плата у вказаному розмірі йому не виплачувалась. В зв'язку з чим позивач звернуся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що заробітна плата прокурора регулюється Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII. Фінансування оплати праці прокурорів, відповідно до ч.9 ст. 81 вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. Пунктами 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на отримання органів прокуратури. Пунктом 13 Розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом. Оскільки, Кабінетом Міністрів України цього зроблено не було, прокуратура Одеської області не могла самостійно встановити підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивача. За таких обставин, прокуратура Одеської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного Бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивача та виплачувати її у вищому розмірі.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом прокурора Одеської області №525 від 13.05.2008 року позивача призначено на посаду прокурора з 20.05.2008 року в органи прокуратури.

Наказом №3460к від 15.12.2015 року позивача було призначено на посаду прокурора Одеської місцевої прокуратури №4.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, згідно п. 1-1 Перехідних положень якого до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Згідно ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Тобто, виходячи з норм зазначеного Закону, оклад позивача повинен був складати 10 мінімальних заробітних плат починаючи з липня 2015 року і по теперішній час, на що і посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Однак, відповідно до статей 8, 13 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно статті 89 Закону України «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (стаття 90 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Закон про Державний бюджет України регулює відносини у сфері формування та використання фінансових ресурсів, затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання бюджету. За своєю суттю він є спеціальним законом, оскільки регламентує специфічну сферу суспільних відносин. Виключно ним визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування. Дія закону про Державний бюджет України обмежена календарним роком, регулярно здійснюються звіти і контроль за його виконанням. Особливістю цього закону є і те, що при здійсненні бюджетного процесу нормативно-правові акти застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать його положенням.

Так, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що норми і положення ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так само пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" установлено, що норми і положення частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.

Таким чином, Закони України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та "Про Державний бюджет на 2016 рік", як спеціальні Закони, які регулюють бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надають повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 763, визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури. Так, додатком № 5 до Постанови посадовий оклад прокурора прокуратури складає 1423-1464 грн..

Як зазначено в рішенні Конституційного суду України по справі №18/183-97 від 03.10.1997 року конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом приорітету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Як встановлено судом ЗУ «Про прокуратуру» був прийнятий 14.10.2014 року в той час, як ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» був прийнятий 28.12.2014 року, тобто пізніше, та саме його положення слід застосовувати в даному випадку, щодо застосування норм і положеннь ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так само ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» був прийнятий 25.12.2015 року та він також передбачав умови застосування норм і положень частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені положення дають підстави для висновку, що відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі.

При цьому суд враховує, що закон має бути достатньо доступним та передбачуваним щодо наслідків його застосовування, тобто бути сформульованим у спосіб, який дає змогу кожній особі регулювати свою поведінку (принцип юридичної визначеності). В даному випадку суд погоджується з тим, що застосовне національне законодавство відповідало вимозі щодо передбачуваності на момент його правозастосування.

Як вбачається з розрахункових листів про нараховану позивачу заробітну плату за весь період 2015 року - березня 2016 року, позивачу прокуратурою Одеської області заробітна плата нараховувалась виходячи з посадового окладу, який передбачений діючим законодавством, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 763.

Відповідно до норм, закріплених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру", заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог здійснено розрахунок заборгованості з заробітної плати на суму 330462,18 грн. виходячи з окладу 10 мінімальних заробітних плат, а не з окладу, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505. Оскільки премії та надбавки, а також вихідна допомога при звільненні напряму пов'язані та нараховуються залежно від розміру посадового окладу, суд приходить до висновку, що розрахунок позивача не є обґрунтованим та не відповідає дійсності.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неконституційності положень Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" та "Про Державний бюджет на 2016 рік", оскільки такі норми в установленому законодавством порядку неконституційними не визнано, а прокуратура Одеської області при нарахуванні та виплаті заробітної плати позивачу діяла відповідно до вимог Законів України "Про Державний бюджет на 2015 рік" та "Про Державний бюджет на 2016 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 763).

При цьому слід зазначити, що не всі соціальні права в Конституції України визначені із зазначенням конкретних обов'язків держави щодо їх забезпечення. Безпосередньому забезпеченню і судовому захисту підлягають лише ті конституційно чи законодавчо закріплені соціальні права, стосовно яких Конституцією України або чинним законодавством передбачено конкретні позитивні дії держави. Визначені ж у цілому соціальні права реалізуються за наявності у держави відповідних економічних ресурсів.

Суд враховує, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" є неможливою без внесення відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" №505 від 31.05.2012 року та Законів України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та "Про Державний бюджет України на 2016 рік". Однак, такі зміни з незалежних від відповідача причин протягом спірного періоду не були внесені.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач не допустив порушень законодавства при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за спірний період, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 04.11.2015 року по справі №21-1461а15 та від 30.03.2016 року по справі №822/504/13-а.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправними дій, стягнення невиплаченої заробітної плати відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 20 квітня 2015 року.

Суддя Е.А.Іванов

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправними дій, стягнення невиплаченої заробітної плати відмовити повністю.

20 квітня 2016 року.