Справа № 715/632/16-а
Суддя: Маковійчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/632/16-а
Провадження № 2-а/715/15/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними в перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про донарахування пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії складових заробітної плати таких, як: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в сумі 12 928,73 грн., виплачених за рахунок коштів на оплату праці, на підставі довідки встановленого зразка про складові заробітної плати згідно Постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за №5-1. Перерахунок просила провести за відсотком, який їй був визначений при призначенні пенсії - 86% від заробітної плати за весь період недоплати пенсії - з 17.12.2010 року. 30 березня 2016 року ОСОБА_1 отримала лист від Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області у якому вказано, що їй відмовлено у перерахунку пенсії.

Вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії є неправомірною, тому просить визнати неправомірним рішення та дії УПФ в Глибоцькому районі щодо здійснення перерахунку її пенсії із врахуванням матеріальної допомоги та зобов'язати відповідача провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця з 17.12.2010 року та виплачувати її в подальшому.

Відповідач надав суду заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити у їх задоволенні у зв'язку з безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії з вини відповідача були враховані не всі складові заробітної плати, а саме: не було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати.

23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про приведення розміру призначеної їй пенсії у відповідність до чинного законодавства та виконання з цією метою відповідного перерахунку. До заяви додала довідку від 10.03.2016 року про всі складові заробітної плати за той період часу, який включався до розрахунку розміру пенсії при її призначенні. До вказаної довідки включено всі складові заробітної плати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та індексацію заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку та доплата за роботу у святковий день.

Однак, управління ПФУ в Глибоцькому районі Чернівецької області ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку розміру пенсії, що підтверджується листом ПФУ в Глибоцькому районі від 30 березня 2016 року № 11/к-11.

Відповідно до змісту ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначаються в розмірі до 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, розмір пенсії збільшувався на один відсоток заробітку, але не більше як 90 відсотків заробітку, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно положень ст.33 Закону України «Про державну службу», пенсійне забезпечення посадових осіб, які мають стаж державної служби не менше 10 років здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до частини 7 ст.33 Закону, державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення праці і виконання особливо важливих завдань, надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітна плата) враховуються суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, на які були нараховані та з яких сплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне пенсійне страхування.

Показник фонду оплати праці застосовується для оцінки розміру заробітної плати згідно п.1.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року №114/8713, а згідно п.2.3. цієї Інструкції у складі заробітної плати до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включається «матеріальна допомога, що має систематичний характер і надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, тощо)», входить до складу фонду оплати праці.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст.33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Окрім цього, згідно з позицією висловленою в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 14.05.2013 року та 28.05.2013 року, листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.05.2013 року "Про індексацію заробітної плати", визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та індексація до зазначеного переліку не входить.

Індексація доходів громадян здійснюється згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 з метою часткового або повного відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковим для всіх підприємств та організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до частини 5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

За змістом ст.83 КЗпП України, правовий статус грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки тотожний заробітній платі, з даної компенсації сплачується єдиний соціальний внесок.

Перелічені вище закони та нормативні акти визначають виплати (доходи), що входять до структури заробітної плати для обчислення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягають врахуванню до суми заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, а тому позов є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як уже зазначалось вище, позивачці призначено пенсію з 17 грудня 2010 року.

З матеріалів справи слідує, що встановлений строк звернення до суду визначений ст. 99 КАС України позивачкою пропущений, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні.

З врахуванням того, що позивачка до суду першої інстанції звернулась з позовом 30 березня 2016 року, то строк слід визначити з 30 вересня 2015 року, тому позовна вимога про перерахунок та виплату пенсії за період з 17 грудня 2010 року по 29 вересня 2015 року підлягає залишенню без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 23 березня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією. Також, згідно з п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, перерахунок пенсії здійснюється на підставі документів, поданих пенсіонером до управління Пенсійного фонду, а тому відповідач не мав можливості перерахувати пенсію позивачу з моменту виникнення у неї права на такий перерахунок, оскільки у нього не було відомостей про складові заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту її звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 23 березня 2016 року.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що вимога позивача провести їй перерахунок пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області з 30 вересня 2015 року по 22 березня 2016 року не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст. 66, 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 41, 66 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 1 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.6-14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 17 грудня 2010 року по 29 вересня 2015 року залишити без розгляду.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 23 березня 2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з розміру 86 % від сум заробітної плати, встановлених ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу), з врахуванням всіх видів оплати праці на які відповідно до Законів України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки про складові заробітної плати за №1478/04 від 10 березня 2016 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області, починаючи з 23 березня 2016 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят однієї) гривні 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в Вінницький апеляційний адміністративний суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

.