Справа № 813/2988/14
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа № 876/9306/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2014 року Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» (далі - ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова) про скасування податкових повідомлень-рішень № форми «Р», № форма «В1», № форма «В4» від 11.12.2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 11.12.2013 р. № , № , № .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ДПІ у Залізничному районі м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПІ у Залізничному районі м. Львова зазначає, що при проведенні перевірки правомірності визначення податкових зобовязань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у деклараціях за вересень 2012 року - вересень 2013 року встановлено, що в порушення п.п. 192.1.1 п. 192.1, 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» занижено податкові зобов'язання в сумі 30198 грн., внаслідок безпідставного проведення коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено заниження податкових зобов'язань за січень-вересень 2013 року в сумі 30199 грн. за рахунок коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення згідно виписаних розрахунків коригувань, які відсутні по Райффайзен Банк Аваль AT, ПАТ «Банк ФОРУМ», ПАТ «Укрсоцбанк», по ПРАТ «Київстар» у не підписані зі сторони ПРАТ «Київстар» або виписані TOB ТМ «Челентано» по причині коригування «повернення», однак TOB ТМ «Челентано» не проводилось повернення коштів та/або наданих послуг, відповідно представлені розрахунки коригувань не можуть бути підставою для зменшення податкових зобов'язань.

Також зазначає, що згідно представлених до перевірки документів, в тому числі податкових накладних та розрахунків використання електричної енергії, суми податку на додану вартість по придбаній у ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького активної та реактивної електроенергії Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» включено до податкового кредиту в повному обсязі, однак дана електроенергія, частково не була використана в межах господарської діяльності платника. Послуги по постачанню електроенергії не є господарською діяльністю управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» платником в порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України безпідставно включено до складу податкового кредиту суми податку, сплачені у зв'язку із придбанням активної та реактивної енергії, що не використана та не буде використана у господарській діяльності платника в подальшому, на загальну суму 1196628,28 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що у період з лютого 2013 року по вересень 2013 року платником віднесено до складу податкового кредиту суми податку, сплачені ДП «Албіс Компані» ТОВ «Даніум Трейдінг Ко. Лімітедед» та ТОВ «Торгова марка Піца Челентано» у зв'язку із обслуговуванням пасажирів, однак платник не проводив діяльності щодо їх обслуговування, не отримував від цього дохід та не формував податкові зобов'язання з податку на додану вартість від такої діяльності. Платником в порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України безпідставно включено до складу податкового кредиту суми податку, сплачені у зв'язку із придбанням послуг в ДПІ «Албіс Компані», ТОВ «Даніум Трейдінг Ко. Лімітед» та ТОВ «Торгова марка Піца Челентано», що спричинило завищення податкового кредиту на загальну суму 390 грн.

У судовому засіданні представник апелянта Шиба А.І. підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення, анологічні викладеним у ній доводам.

Представник позивача Стасишина Т.В. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та пояснила, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на підставі направлення № 449 та № 450 від 11.11.2013 р. та відповідно до наказу ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № 437 від 08.11.2013 р. проведена позапланова виїзна перевірка ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького (33073442) Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» (37122901) (5). За наслідками перевірки складено акт від 26.11.2013 р. № 2376/1510/331805685 «Про результати позапланової виїзної перевірки ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького (33073442) Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові (37122901) (5) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за вересень 2013 року».

Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198. п. 192.1, 192.2 ст. 192, п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого:

- занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до державного бюджету в сумі 168254,28 грн. в тому числі за періоди:

- вересень 2012 року - 7338,92 грн.;

- жовтень 2012 року - 4572,84 грн.;

- липень 2013 року - 8587,02 грн.;

- серпень 2013 року - 37944,07 грн.;

- вересень 2013 року - 109811,43 грн.

- завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованого до відшкодування на рахунок платника у банку за вересень 2013 року в сумі 740316 грн.;

- завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 318646 грн. за вересень 2013 року.

На підставі даного акта ДПІ у Залізничному районі м.Львова винесено податкові повідомлення-рішення від 11.12.2013 р.:

1. № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 168254 грн. за основним платежем, та застосовано штрафну санкцію в розмірі 42063,5 грн.;

2. № форма «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 740316 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 185079 грн.;

3. № форма «В4», яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 318646 грн.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Статтею 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1). При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2). При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу ІІІ цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, інших витрат, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 цього ж Кодексу передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно вимог п. 138.4 ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 138.6 ст. 138 цього ж Кодексу, собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Пунктом 138.8 статті 138 ПК України передбачено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконаних робіт, наданням послуг; загальновиробничих витрат, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбанням електричної енергії (включаючи реактивну).

Щодо включення до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв'язку із придбанням активної та реактивної енергії та завищення суми бюджетного відшкодування за вересень 2013 року.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» є суб'єктом природної монополії та включено до переліку суб'єктів природних монополій у товарній групі «забезпечення посадки зльоту повітряного судна, забезпечення авіаційної безпеки, забезпечення наднормативної стоянки повітряного судна, забезпечення обслуговування пасажирів в аеровокзалі». Також підприємство входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України відповідно до додатка 1 «Перелік підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства інфраструктури» до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 р. № 265-р «Питання управління Міністерством інфраструктури об'єктами державної власності».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2010 р. № 357 затверджено Державну цільову програму підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу з метою створення правових, соціальних, економічних та організаційних умов для успішного проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу.

Серед завдань і заходів з підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу передбачених Державною цільовою програмою було проектування, будівництво, реконструкція і ремонт аеропортів в т.ч. «Міжнародного аеропорту «Львів» ім. Данила Галицького».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 червня 2010 року № 1161-р «Про заходи щодо забезпечення розвитку Міжнародного аеропорту «Львів» вирішено передати функції замовника з будівництва та реконструкції Міжнародного аеропорту «Львів» від Управління капітального будівництва Львівської облдержадміністрації державному підприємству «Дирекція з будівництва об'єктів ЄВРО-2012 у м. Львові» (далі - Дирекція), що належить до сфери управління Національного агентства з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу та реалізації інфраструктурних проектів.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що будівля нового терміналу була збудована в рамках виконання Державної цільової програми в частині проектування, будівництва, реконструкції і ремонту «Міжнародного аеропорту «Львів» ім. Данила Галицького».

Відповідно до ст. 1 Повітряного кодексу України, аеропортом є комплекс споруд, призначених для приймання, відправлення повітряних суден та обслуговування повітряних перевезень, що має для цих цілей аеродром, інші наземні споруди та необхідне обладнання.

Слід зазначити, що Державне підприємство «Дирекція з будівництва об'єктів ЄВРО-2012 у м. Львові», як і управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» (5) не є аеропортом та не наділене повноваженнями щодо приймання, відправлення повітряних суден та обслуговування повітряних перевезень. Такими повноваженнями наділене виключно ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького».

Передання будівлі нового аеровокзалу в управління суб'єкту природної монополії - ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» було необхідним для проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу.

Згідно зі ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 квітня 2012 року між Державним підприємством «Дирекція з будівництва об'єктів до ЄВРО 2012 у м. Львові» та ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» укладено Договір управління майном. Однією з основних причин укладення договору управління будівлею нового аеровокзалу була неможливість здійснювати повноваження щодо свого майна самим власником - Державним підприємством «Дирекція з будівництва об'єктів ЄВРО-2012 у м. Львові».

Згідно з вказаним договором Установник управління передає Управителю нежитлову будівлю під літерою «Б-3» - новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт Львів» загальною площею 45967,1 кв.м., розташовану за адресою: місто Львів, вул. Любінська, 168, яка в подальшому іменується «Майно» в управління на строк визначений цим Договором, а Управитель зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах Установника управління.

Згідно умов договору, метою користування майном є: надання послуг в регулярних та нерегулярних внутрішніх та міжнародних повітряних перевезеннях пасажирів, вантажу, пошти; надання послуг з продажу авіаційних перевезень; надання послуг із забезпечення зліт - посадки та стоянки повітряних суден і авіаційної безпеки; надання послуг з комерційного, наземного та технічного обслуговування повітряних суден авіакомпаній та інших організацій; надання рівнозначних послуг споживачам незалежно від авіаперевізника, що здійснює авіаперевезення; надання послуг пасажирам перед польотом та після польоту; надання послуг з міжрейсового обслуговування екіпажів повітряних суден і пасажирів; забезпечення умов для нормального функціонування державних служб, що здійснюють міграційних, митний, санітарний та інші види прикордонного контролю пасажирів, багажу, вантажів, пошти і повітряного судна; впровадження заходів з авіаційної безпеки, проведення контролю на безпеку ручної поклажі, багажу, вантажів та особистого контролю на безпеку польотів (огляд) пасажирів, членів екіпажів повітряних суден; організація харчування пасажирів в аеровокзалі; надання послугу сфері торгівлі промисловими і продовольчими товарами; надання рекламних послуг; передача в оренду майна; надання послуг з організації робочих місць в новому терміналі; надання послуг з організації (стоянок) паркування; надання інших послуг, пов'язаних з управлінням майном.

Пунктом 3.4.3 Договору передбачено, що Управитель зобов'язаний обліковувати Майно, передане в управління, на окремому балансі, і вести щодо нього окремий облік.

Відповідно до пункту 3.4.5. Договору, Управитель зобов'язаний утримувати передане в управліня Майно, а також встановлене в ньому обладнання та інженерні комунікації в технічно належному стані згідно із встановленими технічними правилами, правилами санітарної та протипожежної безпеки, які діють на території України щодо аналогічного роду та призначення майна.

Згідно пункту 3.4.16 Договору, Управитель власними зусиллями або з залученням третіх осіб зобов'язаний забезпечувати належний рівень функціонування усіх централізованих інженерних комунікацій та систем водопостачання, каналізації, опалення, електропостачання аеровокзалу у зв'язку з чим нести витрати на обслуговування майна та підтримання його в належному стані, придатному для використання відповідно до цілей цього договору.

Згідно з довідкою про взяття на облік платника податків ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Залізничному районі м. Львова та зареєстроване як платник податку на додану вартість (свідоцтво платника № 200098194).

Згідно вимог пункту 153.13 ст. 153 ПК України, який визначає особливості оподаткування операцій за договорами про управління майном, господарські відносини між учасниками договору управління для цілей оподаткування прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів.

Тому, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету які виникають з господарських відносин між ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького та ДП «Дирекція з будівництва об'єктів ЄВРО-2012 у м. Львові», як учасниками договору управління, є ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького».

Враховуючи наведене, законодавець визначає виникнення податкових зобов`язань в управителя за договором управління виключно в межах господарських відносин з установником управління, а не з господарської діяльності в розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, на підставі договору про постачання електричної енергії № 90494/632 від 27.04.2006 року, укладеного між ВАТ «Львівобленерго» та ДП «Міжнародний аеропорт «Львів», ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові» з вересня 2012 року по листопад 2013 року отримано та спожито активну та реактивну електричну енергію для забезпечення діяльності аеровокзалу по вул. Любінській, 168 у м. Львові.

Відповідачем в акті перевірки зроблено висновок, що оскільки цілі, на які вказана електрична енергія була використана не є господарською діяльністю ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові», позивачем завищено суму податкового кредиту за вказаний період в загальній сумі 1196628,28 грн.

Однак, податковим органом не доведено, що позивачем здійснювалась інша діяльність ніж та, яка передбачена Договором управління майном та є необхідною для забезпечення належного функціонування інфраструктури аеровокзалу.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області щодо безпідставного відображення позивачем у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 1196628,28 грн за придбану електричну енергію як таку, що не використана та не буде використана у межах господарської діяльності.

Судом першої інстанції також було вірно враховано, що питання достовірності декларування позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, по деклараціях з ПДВ з жовтня 2012 року по березень 2013 року вже було предметом перевірки, проведеної відповідачем. Результати такої перевірки оформлено довідкою від 24.05.2013 року № 2560/22-10/331805685. В ході перевірки відповідачем досліджувалось питання правомірності формування позивачем податкового кредиту по операціях з придбання активної та реактивної електроенергії. Порушень з цього приводу виявлено не було.

Стосовно формування податкового кредиту зі сплаченої позивачем вартості послуг за обслуговування пасажирів, колегія суддів виходить з наступного.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем укладено з ДП «Албіс Компані», ТзОВ «Даніум Трейдінг Ко Лімітед» та ТзОВ «ТМ «Піца Челентано» договори про надання послуг по обслуговуванню пасажирів. Предметом вказаних договорів було надання вказаними підприємствами послуг по обслуговуванню пасажирів в кафе аеропорту з розрахунку 30,00 грн на одного пасажира в тому числі ПДВ. Надані послуги були оплачені позивачем, а сума податку на додану вартість відображена у складі податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання щодо безпідставності висновків податкового органу про завищення позивачем сум податкового кредиту з податку на додану вартість по оплачених послугах за обслуговування пасажирів.

Стосовно зменшення ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» податкових зобов'язань у зв'язку з коригуванням кількісних та вартісних показників до податкових накладних, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідачем при перевірці правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у деклараціях за вересень 2012 року-вересень 2013 року встановлено, що у податкових деклараціях з ПДВ за січень-вересень 2013 року ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького (33073442) Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м. Львові (37122901) задекларовано наступні податкові зобов'язання в сумі: за січень 2013 року - 65913 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 27 грн.; за лютий 2013 року - 59107 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 1 грн.; за березень 2013 року - 64447 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 18167 грн.; за квітень 2013 року - 66741 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 3167 грн.; за травень 2013 року - 83452 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 3290 грн.; за червень 2013 року - 120494 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 3167 грн.; за липень 2013 року - 124026 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 354 грн.; за серпень 2013 року - 130932 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 1487 грн.; за вересень 2013 року - 127984 грн. в т.ч. коригування податкового зобов'язання в сторону зменшення на 538 грн.

ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» долучено до матеріалів справи копії належним чином оформлених розрахунків коригувань кількісних та вартісних показників до податкових накладних, які виписані для Райффайзен Банк Аваль АТ, ПАТ «Банк ФОРУМ», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ПрАТ «Київстар» та були відображені позивачем в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Крім цього, як вірно зазначено судом першої інстанції, ДПІ у Залізничному районі м. Львова не враховано розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних по ТОВ ТМ «Піца Челентано», оскільки вказаним товариством не проводилось повернення коштів за договором про надання послуг з використання інфраструктури аеровокзалу.

01 червня 2012 року між ДП «МА «Львів» імені Данила Галицького» (Виконавець) та ТзОВ «ТМ Піца Челентано» (Замовник) укладено договір № 36-12/АТ УО/2012/06/01/15 про надання послуг з використання інфраструктури аеровокзалу, згідно з яким метою використання Замовником інфраструктури аеровокзалу є організація діяльності закладів громадського харчування, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи на першому та третьому поверсі аеровокзалу.

На підставі досліджених в судовому засіданні первинних документів суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що послуги надавались ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького (33073442) Управитель майна ДП «Дирекція з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м.Львові (37122901) для ТзОВ ТМ «Піца Челентано», а не навпаки. Податкові зобов'язання були задекларовані позивачем по першій події - укладення договору та виставлення рахунку. В подальшому, додатковими угодами вартість послуг була відкоригована.

Як наслідок, коригування податкових зобов'язань позивача відбувалось у зв'язку із зміною суми компенсації вартості послуг на підставі укладених у встановленому порядку додаткових угод, а також у зв'язку із зміною індексу інфляції по договорах оренди.

Відповідно до статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Отже, стаття 192 Податкового кодексу України визначає порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту у випадку зміни суми компенсації вартості товарів або послуг. При цьому, законодавець не надає вичерпного переліку випадків, коли сума компенсації вартості товару (послуги) може змінюватись. Зміна вартості товару (послуги) може відбуватися як за згодою сторін правочину, так і без такої згоди.

Пунктом 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 р. № 1379 передбачено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до статті 192 розділу V Кодексу постачальник товарів/послуг виписує розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається виключно продавцем - особою, яка є платником податку, філією чи структурним підрозділом, якому делеговано право виписки податкової накладної (відповідно до пункту 2 цього Порядку), особою, яка веде облік результатів під час виконання договорів про спільну діяльність та відповідальна за утримання та внесення податку до бюджету, особою - управителем майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій, пов'язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном, та покупцем - отримувачем послуги, наданої йому нерезидентом, місце постачання якої розташоване на митній території України, з обов'язковим включенням зазначених коригувань до зміни податкових зобов'язань та одночасним відображенням у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних з від'ємним чи позитивним значенням (пункт 22 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 р. N 1379).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав у позивача для зменшення суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно до розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, виписаних для ТзОВ «ТМ «Піца Челентано», а тому в цій частині висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необгрунтованими.

Із врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № 813/2988/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 19 квітня 2016 року.