Справа № 335/339/16-а (2-а/335/60/2016)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2016 року справа № 335/339/16-а (2-а/335/60/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 лютого 2016 року по справі № 335/339/16-а (2-а/335/60/2016) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (далі ГУПФУ в Запорізькій області) щодо відмови у поновленні пенсії за вислугу років; зобов'язати ГУПФУ в Запорізькій області поновити йому виплату пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 червня 2015 року у раніше визначеному терміні.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 лютого 2016 року даний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позову. Апелянт зазначає, що судом не враховано норми пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213, якими визначено вичерпний перелік кола осіб, яким скасовуються норми щодо виплати пенсії у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. У цьому переліку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній, а тому дії відповідача щодо припиненні виплати пенсії за вислугу років є правомірними. Крім того, судом не враховано внесення змін до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно яких припиняться виплата пенсій особам, які працюють на посадах в органах місцевого самоврядування.

За приписами ст.183-2 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя та йому призначена пенсія за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 1 квітня 2015 року виплата позивачу вказаної вище пенсії відповідачем припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213).

На теперішній час позивач проходить службу в органах місцевого самоврядування (заступник голови Долинської сільської ради).

Вказані обставини не є спірними та підтверджені при апеляційному розгляді справи.

Позивач, не погодившись з діями відповідача по припиненню виплати пенсії, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 5 Розділу III Прикінцевих положеннях Закону України № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Отже з вказаної дати позивач не працює на посаді, що дає право на спеціальне пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим підстави для припинення пенсії відпали.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.04.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ, яким частину 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітні 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 2 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Пунктом 17 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, у частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" цифри і слова "1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" замінити цифрами і словами "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року".

Враховуючи те, що до теперішнього часу позивач продовжує проходити службу в органах місцевого самоврядування, а в період з 01.04.2015 року до теперішнього часу стаття 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування» містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії, тому відповідачем правомірно припинено виплата пенсії позивачу.

Суд першої інстанції на вказані норми права уваги не звернув і безпідставно задовольнив позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 167, 183-2, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 лютого 2016 року по справі № 335/339/16-а (2-а/335/60/2016) - скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко