Справа № 521/18059/15-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови по справі про порушення митних правил №0968/50000/15 від 28.10.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визнання дій заступника начальника Одеської митниці ДФС щодо складання вказаної постанови незаконними.

Позов мотивовано тим, що оскаржуваною постановою позивача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МКУ, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 18058,65 грн., постанову обґрунтовано тим, що 17.12.2013 ТОВ «Лампочка», директором якого на той час був позивач, надано Південній митниці Міндоходів митну декларацію №500060001/2013/055744 та документи для митного оформлення товару «овочі свіжі», у т.ч. інвойси №№ODS13-303, ODS13-303/1 від 13.12.2013, які містять неправдиві відомості про продавця товарів та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, що призвело до заниження суми митних платежів. Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки відомості, викладені в постанові не відповідають дійсності, в діях позивача відсутній склад правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності з пропуском строків, встановлених законом.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, а також в заяві про зміну (уточнення) підстав адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на законність оскаржуваної постанови та відсутність порушення прав позивача при розгляді справи про порушення митних правил щодо нього.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ЛАМПОЧКА» за митною декларацією №500060001/2013/055744 від 17.12.2013 через Південну митницю Міндоходів імпортовано на митну територію України товар: «Овочі свіжі, для харчування населення, не в первинній упаковці, врожай 2013 року, солодкий перець роду Capsicum, вагою нетто - 11440 кг. Торгівельна марка «ARAVA EXPORT GROWERS LTD», Ізраїль. Фактурна вартість 16702,4 доларів США, умови поставки СІF - Одеса, контейнер ZCSU5966403.

Зазначений товар поставлений в Україну за контрактом №21/01 від 21.01.2013 року, за яким продавцем товару виступає компанія «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама) та п. 2.2 контракту визначено, що ціна товару та умови поставки визначаються в інвойсі.

Згідно інвойсу ODS13-303/1 від 13.12.2013, наданого компанією продавцем «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама) вартість товару складає 16702,4 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при митному оформлені товарів разом з митною декларацією №500060001/2013/055744 від 17.12.2013 надані всі документи, в тому числі, інвойс, які підтверджують митну вартість товару.

Відповідно до вимог ст. ст. 53, 54 Митного кодексу України у разі якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може звернутися до декларанта з письмовою вимогою про надання додаткових документів.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. Орган доходів та зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності документа, поданого для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати додаткові документи та відомості, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

За митною декларацією №500060001/2013/055744 розмитнення товару відбулося 17.12.2013р., орган доходів і зборів на час розмитнення товару повинен був здійснити контроль за визначенням митної вартості товару позивачем, однак, зауважень до ціни товару у органу доходів і зборів не було, що свідчить про відсутність будь-яких порушень вчинених позивачем.

Відповідач обґрунтовує недостовірність відомостей про відправника та митну вартість товару, розмитненого за митною декларацією №500060001/2013/055744 документами, які надійшли від митних органів Ізраїлю, зокрема, супровідним листом від 01.07.2015 та копією проформи-інвойсу №ТІ725.

Згідно цих документів товар, який був отриманий ТОВ «ЛАМПОЧКА» та розмитнений за вказаною митною декларацією, нібито напряму відправлений компанією «ARAVA EXPORT GROWERS LTD» на адресу ТОВ «ЛАМПОЧКА», вартість товару складає 18 414 доларів США.

Тобто вартість товару за цими документами є вищою ніж та, яка була заявлена ТОВ «ЛАМПОЧКА» при митному оформленні.

Звідси органом доходів і зборів було встановлено заниження митної вартості товарів ТОВ «ЛАМПОЧКА» за митною декларацією №500060001/2013/055744 на суму 6019,55 грн.

Проте, суд критично ставиться до наданих доказів, оскільки лист-відповідь митних органів Ізраїлю від 01.07.2015 не містить у собі посилання на конкретні додатки із зазначенням кількості аркушів, звідси не можливо впевнитись, які саме документи та в якому обсязі надавались цією стороною. При цьому, у п. 6 зазначеного листа прямо зазначено: «наша перевірка показує, що всі експортні документи, надані митному управлінню Ізраїлю, відповідають документам, наданим вашій адміністрації, що були додані з Вашим запитом. Не було знайдено невідповідностей чи фальсифікації».

Крім того, згідно із документами, які надавалися при розмитненні товару ТОВ «ЛАМПОЧКА» за митною декларацією №500060001/2013/055744 продавцем товару виступає компанія «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама), з якою ТОВ «ЛАМПОЧКА» укладений контракт №21/01 від 21.01.2013 року, та якою ТОВ «ЛАМПОЧКА» надані інвойс №ODS13-303/1 від 13.12.2013 в підтвердження вартості товару в розмірі 16702,40 доларів США.

ТОВ «ЛАМПОЧКА» суду надано лист компанії «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама), згідно якого зазначена компанія підтверджує направлення позивачу товару відповідно рахунку № ODS13-303/1 від 13.12.2013 та отримання оплати за цим рахунком в повному обсязі в сумі 16702,40 доларів США.

Це також підтверджується банківськими документами ТОВ «ЛАМПОЧКА» на закупівлю та перерахування іноземної валюти на рахунок «WAYTRANS LIMITED CORPORATE CORP» (р. Панама), які ТОВ «ЛАМПОЧКА» надало до суду.

В свою чергу, будь-якого підтвердження перерахування коштів ТОВ «ЛАМПОЧКА» на рахунки «ARAVA EXPORT GROWERS LTD», відповідачем не надано.

Таким чином, докази, які були підставою для винесення оскаржуваної постанови та які, на думку відповідача, свідчать про заниження митної вартості, мають розбіжності, які не дають можливості безперечно стверджувати про таке заниження.

Також, наявність вищезазначених документів не є безумовною підставою для висновку про недостовірність відомостей про визначення митної вартості за митною декларацією №500060001/2013/055744 ТОВ «ЛАМПОЧКА», оскільки недостовірними можуть бути і дані, викладені в документах виробника, які отримані від митних органів Ізраїлю.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ЛАМПОЧКА» обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідач не довів правомірність винесення постанови по справі про порушення митних правил №0968/50000/15 від 28.10.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому зазначена постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Водночас, суд погоджується з доводами представників позивача щодо накладення на позивача адміністративного стягнення з пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, за вчинення якого згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф, визначене статтею 485 МК України (дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів).

При цьому, відповідач, вважає, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, віднесене до триваючих, а тому ним не був порушений шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 467 МК України.

Однак, доводи відповідача про те, що ч.1 ст.467 МК України правопорушення, передбачене ст.485 МК України, віднесене до триваючих, є невірними та необґрунтованими, з наступних обставин.

Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За змістом статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту подання органу доходів і зборів митної декларації. Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення. Саме з цього моменту й слід обраховувати шестимісячний строк, передбачений законодавством для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, передбачене ст. 485 МК України порушення митних правил, яке полягає в заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 246 МК України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Відповідно до ст. 269 МК України відкликання митної декларації після моменту завершення митного оформлення товарів не допускається.

Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу, а отже, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через шість місяці з дня його вчинення.

Таким чином, в даному випадку початок строку для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід рахувати з 17.12.2013р. і в силу правил ч. 1 ст. 467 МК України він на час розгляду справи органами доходів і зборів закінчився 17.06.2014р., що виключало провадження по даній справі.

З приводу позиції відповідача про те, що перелік триваючих правопорушень прямо зазначений у ст. 467 МК України, слід зазначити на ступне.

Згідно ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбаченні статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення таких правопорушень.

При цьому, виходячи зі змісту даного закону, у ньому немає посилання на те, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України, строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним фактором є саме «триваючий характер» правопорушення, а не його юридична кваліфікація за певною статтею МК України.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду України, що викладена в його рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 237 КАС України, а саме в постановах у справах №21-97а11 від 20.06.2011 та №21-260а11 від 09.04.2012, згідно якої порушення митних правил, що полягає у заявлені у ВМД неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який засвідчує відомості, одержані під час митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщується через митний кордон України та оформляє результати такого контролю. Тому, таке порушення митних правил не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Таким чином, доводи відповідача про те, що правопорушення позивача є триваючим у формі бездіяльності, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 485 МК України, порушенням митних правил вважаються дії, вказане порушення не може бути скоєне в формі бездіяльності, порушення є закінченим з моменту вчинення відповідної протиправної дії.

П. 4 ст. 3 МК України передбачено, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обовязків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно ст. 531 МК України, підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил; необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; а також можуть бути визнані інші визначені законами обставини.

П.7 ст. 247 КУпАП визначено, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова в справі про порушення митних правил підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил закриттю.

Керуючись ст. ст.247, 255, 257, 264, 269, 278, 529-531, 467, 469, 477-485, 489 Митного кодексу України, ст.ст. 247, 287-289 КпАП України, ст. ст. 6-12, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України щодо складання постанови №0968/50000/15 від 28 жовтня 2015 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 18058,65грн. за порушення ст..485 Митного кодексу України незаконними.

Постанову заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0968/50000/15 від 28 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції на протязі 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН