Справа № 821/215/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/215/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представників позивача: ОСОБА_1., ОСОБА_2, представника відповідача: Галкіної Є.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач) про визнання дій протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є власником автомобіля марки Mersades-Benz, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Тип бетонозмішувач, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, об'єм двигуна НОМЕР_3, колір білий, тип кузова-бетононасос. 27 січня 2016 року транспортний засіб пересік так званий російський пропускний пункт, але на українському митному пункті "Каховка", митними органами України відмовлено у пропуску через митний кордон та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 508010500/2016/00066.

Оформлюючи картки відмови працівники митного пункту "Каховка" мотивували відмову у пропуску через митний кордон України з причин порушення ч.8 ст. 257 Митного Кодексу України, відсутня митна декларація на спецтехніку бетонорозмішувач.

Позивач вказав, що ч.10 ст.257 Митного кодексу України передбачає перелік товарів, що не підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, встановлюється цим кодексом та іншими законодавчими актами України, зокрема яким є Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". На підставі вказаного вважає картку відмові відповідача безпідставною .

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що 27.01.2016 після проходження прикордонного контролю до зони митного контролю заїхав т/з марки Мегcedes-benz Ахог, VIN-код НОМЕР_2 з номерним знаком НОМЕР_1. Водій подав до митного оформлення документи. Після перевірки документів встановлено, що транспортний засіб - це бетонорозмішувач, тип кузова - бетононасос. Даний транспортний засіб є товаром, та підпадає під товарну позицію 8705 і не призначений для перевезення людей або вантажів транспортним засобом комерційного або особистого призначення, тому складено картку відмови №508010500/2016/00066. від 27.01.2016.

01.02.2016 після проходження прикордонного контролю до зони митного контролю заїхав транспортний засіб марки Мегcedes-benz Ахог, VIN-код НОМЕР_2 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 Перевіркою документів встановлено, що транспортний засіб є бетонорозмішувач.

На підставі аналізу документів, поданих до митного оформлення складено картку відмови №508010500/2016/000141 від 01.02.2016 року.

Згідно до УКТЗД даний товар підпадає під товарну позицію 8705 і не призначений для перевезення людей або вантажів. Виходячи з цього транспортний засіб НОМЕР_1 не є транспортним засобом комерційного або особистого призначення, а є товаром.

За результатами розгляду документів оформлено картку відмови №508010500/2016/000141 від 01.02.2016 року.

Вважає, що картки відмови у пропуску на митну територію України товару від 27.01.2016 року №508010500/2015/00066 та від 01.02.2016 року № 508010500/20126/00141 винесені правомірно, оскільки для ввезення товару на митну територію України необхідно здійснити його декларування, тобто заявити за встановленою формою точні відомості про товар, мету його переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення його митного контролю та митного оформлення, з особливостями передбаченими МКУ та Законом №1636.

Також вказав, що Кабінетом Міністрів України винесено постанову "Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію" від 16 грудня 2015 року № 1035, якою забороняється, на період тимчасової окупації, поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення представників позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні документи та матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до наступного: відповідно до ч. 1 ст. 543 Митного кодексу України, безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

Частиною 1 ст. 546 Митного кодексу України, митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Закон України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" від 12.08.2014 № 1636-VII, визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", створює вільну економічну зону "Крим", та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.

Пунктом 3.2. статті 3 Закону України № 1636-VII, у межах ВЕЗ "Крим" створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України.

Згідно п. 1 ст. 430 Митного кодексу України, вільна митна зона - це відповідним чином облаштована територія або склад, що призначені для зберігання товарів під митним контролем, їх переробки та/або виробництва нових товарів.

Вільні митні зони можуть створюватися у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, а також в інших місцях, у яких можливо забезпечити режим вільної митної зони відповідно до цього Кодексу (п. 6 ст. 430 Митного кодексу України).

Для цілей застосування положень розділів V і IX цього Кодексу території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України (п. 2 ст. 9 Митного кодексу України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником автомобіля марки Mercedes-Benz Ахог, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Тип бетонозмішувач, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, об'єм двигуна НОМЕР_3, колір білий, тип кузова-бетононасос. Право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Позивачем було прийнято рішення про переміщення транспортного засобу.

Так, 27.01.2016 о 22 годині 10 хвилин, після проходження прикордонного контролю до зони митного контролю заїхав т/з марки Мегcedes-benz Ахог, VIN-код НОМЕР_2 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, зареєстрований на ОСОБА_4

Водій подав до митного оформлення документи , а саме, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_4 та довіреність № НАС42634.

Після перевірки документів відповідачем складено картку відмови №508010500/2016/00066. Карту відмови прийнято на п. ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України мотивовано відсутністю митної декларації.

01.02.2016 о 23 годині 40 хвилин, після проходження прикордонного контролю до зони митного контролю заїхав транспортний засіб марки Мегcedes-benz Ахог, VIN-код НОМЕР_2 з номерним знаком НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки Мегcedes-benz Ахог, VIN-код НОМЕР_2 з номерним знаком НОМЕР_1 - це бетонорозмішувач, тип кузова - бетононасос.

На підставі аналізу документів, поданих до митного оформлення складено картку відмови №508010500/2016/000141 від 01.02.2016 року на підставі ч. 4 ст. 257 Митного кодексу України, а саме, відсутності митної декларації на спецтехніку (бетонорозмішувач).

Відповідно до п. 59 ст. 4 Митного кодексу України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Отже, суд приходить до висновку, що бетонозмішувач не є транспортом комерційного призначення, а є товаром.

Пунктом 57 статті 4 Митного кодексу України визначено, що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до пп. "б" п. 61 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, українські товари - товари ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на цій території.

Згідно пп. 5 п. 12.4 ст. 12 Закону України № 1636-VII, поставка товарів з території ВЕЗ "Крим" на іншу територію України з метою їх вільного обігу здійснюється у митному режимі імпорту із застосуванням норм законодавства України про державний санітарно-епідеміологічний, ветеринарно-санітарний, фіто-санітарний, екологічний, радіологічний контроль, інших заходів тарифного і нетарифного регулювання, з урахуванням положень статті 6 цього Закону.

Отже, такі операції є об'єктом оподаткування податку на додану вартість на загальних підставах. Обсяг товарів, які ввозяться з території ВЕЗ "Крим" на іншу територію України, та ПДВ, сплачений під час їх митного оформлення, підлягає відображенню у податковій декларації з податку на додану вартість.

Під час тимчасової окупації поставки товарів на територію (з території) ВЕЗ "Крим" здійснюються з урахуванням того, що товари, що перебували на території ВЕЗ "Крим" на день набрання чинності цим Законом, набувають митного статусу іноземних товарів з урахуванням положень статті 6 цього Закону (пп.6 п. 12.4 ст. 12 Закону України № 1636-VII).

Підпунктом "б" пункту 15.1 статті 15 Закону України № 1636-VII передбачено, що будь-якій юридичній особі - резиденту України, яка змінює (змінила) своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України надається звільнення від будь-якого оподаткування (у тому числі згідно із статтею 271 Митного кодексу України) основних засобів і малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать юридичним особам, які переносять місце своєї діяльності з тимчасово окупованої території на іншу територію України, та вивозяться для подальшого використання у господарській діяльності, за умови, що такі основні засоби перебували на балансі підприємства станом на 1 січня 2014 року у вільному обігу на території України.

Статтею 71 Митного кодексу України передбачено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Суд зазначає, що митне оформлення товарів, транспортних засобів , транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у органі доходів і зборів з пред'явленням їх цьому органу.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано документів для митного декларування транспортного засобу.

Крім того, суд зазначає, що п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію" від 16 грудня 2015 р. № 1035, постановлено заборонити на період тимчасової окупації поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію, за винятком:

- особистих речей громадян, визначених частиною першою статті 370 Митного кодексу України (крім товарів, визначених пунктом 24 частини першої зазначеної статті), що переміщуються у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі;

- соціально значущих продуктів харчування, що переміщуються громадянами, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 50 кілограмів на одну особу, за переліком згідно з додатком.

Установити, що положення абзацу третього цього пункту застосовується у разі, коли особа, яка ввозить товари на тимчасово окуповану територію України, в'їжджає на зазначену територію не частіше одного разу протягом однієї доби.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.01.2016 року №508010500/2015/00066 та від 01.02.2016 року № 508010500/20126/00141.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 квітня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.3