Справа № 202/229/16-а (2-азз/202/1/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2016 рокусправа № 202/229/16-а (2-азз/202/1/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року у справі № 202/229/16-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» до Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про зобов'язання вчиняти певні дії та визнання дій незаконнними, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року заяву Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради про скасування заходів забезпечення позову було задоволено. Скасовано заходи забезпечення по адміністративній справі № 202/229/16-а. Відмінено зупинення результатів конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Дніпропетровську, що відбувся 03.11.2015 року, та дію документів, виданих Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради чи будь-якими іншими органами, на підставі результатів конкурсу від 03.11.2015 року, в тому числі, але не виключно договорів на перевезення, паспортів маршруту та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах, виданих переможцям конкурсу, починаючи з 03.11.2015 року. Відмінено заборону Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради вчиняти дії, а саме узгоджувати та видавати паспорта маршрутів та вчиняти будь-які інші дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська за результатами проведеного конкурсу, що відбувся 03.11.2015 року, а також будь-яким іншим органам видавати дозвільні документи переможцям конкурсу на визначення автомобільних перевізників для здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська, що відбувся 03.11.2015 року.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про відмову в забезпеченні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати незаконними дії Департаменту транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради щодо оголошення, підготовки та проведення конкурсів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська, про проведення яких було оголошено в газеті «Наше місто» №32-1 (3280-1) від 13.08.2015 року;

- визнати нечинним та скасувати рішення конкурсного комітету, прийняті на засіданні конкурсного комітету 03.11.2015 року, про визначення переможців конкурсів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Дніпропетровську та перевізників-претендентів, які за результатами розгляду другі місця щодо об'єкту конкурсу №88 - «ж/м Клочко - вул. Янтарна - вул. Калинова - просп. Газети «Правда» - вул. Ширшова (вул. Гопнер) - просп. Карла Маркса - вул. Олеся Гончара - вул. Чернишевського - просп.. Гагаріна - Запорізьке шосе - вул Панікахи - ж/м Тополя-3» та №99 - «ж/м Лівобережний-2 (магазин «Ясень») - Донецьке шосе - вул. Богомаза - вул. Петрозаводська - вул. Грінченка - вул. Янтарна -вул. Каруни - Амурський міст - пл. Миколи Островського», оформлені протоколом засідання постійно діючого конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Дніпропетровську;

- визнати таким, що не відбувся, конкурс на визначення автомобільних перевізників для здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська, проведений Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради 03.11.2015 року;

Також, Позивачем до суду було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому він просив:

- заборонити Відповідачу вчиняти дії, а саме: узгоджувати та видавати паспорта маршрутів та вчиняти будь-які інші дії щодо реалізації та здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська за результатами проведеного конкурсу, що відбувся 03.11.2015 року, до набрання судового рішення у справі законної сили;

- заборонити будь-яким іншим органам видавати дозвільні документи переможцям конкурсу на визначення автомобільних перевізників для здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Дніпропетровська, що відбувся 03.11.2015 року, до набрання судового рішення у справі законної сили;

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2016 року зазначене клопотання було задоволено у повному обсязі.

26.02.2016 року Департаментом транспорту і зв'язку Дніпропетровської міської ради була подана заява про скасування заходів забезпечення позову, яка за результатом розгляду була задоволена ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в ньому висновки відповідають приписам чинного процесуального законодавства та свідчать про необхідність його задоволення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписами ст.117 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або заборонити вчиняти певні дії. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Таким чином, підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Позивача до суду були його висновки, що конкурси з перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування м. Дніпропетровська, які відбулися 03.11.2015 року були проведені з грубими порушеннями процедури їх проведення та положень діючого законодавства.

У своїх поясненнях Позивач наголошує, що до проведення конкурсу саме він здійснював перевезення пасажирів за оскаржуваними маршрутами. Так, у випадку невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків та порушення прав позивача на перевезення пасажирів, що ставить під загрозу його діяльність як суб'єкта господарювання, а саме до втрати ринку перевезень, зменшення пасажиропотоку, доходів і зменшення платежів до бюджетів різних рівнів і фондів, та підриває імідж і ділову репутацію підприємства.

Тобто, позивач, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, як особа, яка не погоджується з обґрунтованістю проведення конкурсу на маршрутах, за якими він здійснював перевезення пасажирів.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову, стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, не порушувати прав інших осіб, та прийматись виключно за наявності підстав очевидної протиправності дій, рішень суб'єкта владних повноважень, неможливості захисту порушених прав після ухвалення рішення або необхідності докладення значних зусиль для їх відновлення.

В даному випадку, клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову носить характер зобов'язання відповідача утриматись від вчинення певних дій з приводу регулювання транспортної політики з метою забезпечення своїх інтересів на майбутнє, а не до ухвалення рішення в адміністративній справі, що є недопустимим в силу приписів ст. 117 КАС України.

Окрім того, рішення конкурсного комітету, за результатами проведеного конкурсу вже було реалізовано шляхом укладання договорів з перевізниками, що було підтверджено представником Відповідача у судовому засіданні.

Також, обраний Позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову має наслідком порушення прав інших осіб, що брали участь у проведенні конкурсу 03.11.2015 року, на належне надання транспортних послуг по відповідним маршрутам.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року у справі № 202/229/16-а була прийнята з дотриманням норм процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, 199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року у справі № 202/229/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко