Справа № 820/5989/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/3615/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року

у справі № 820/5989/15

за позовом приватного підприємства «Золота нива 1»

до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни

треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, управління Держземагенства в Ізюмському районі Харківської області

про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року Приватне підприємство «Золота нива 1» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, в якому, з урахуванням клопотання про відкликання частини позовних вимог просило скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2014 №17699531, від 04.12.2014 №17703927, від 04.12.2014 №17702583.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2 оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просила скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ПП «Золота нива 1» просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: від 03.12.2014 № 17699531 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована у Харківській області, Ізюмський район, с/рада Куньєвська, кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_5, від 04.12.2014 № 17703927 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована у Харківській області, Ізюмський район, с/рада Куньєвська, кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_4, від 04.12.2014 № 17702583 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована у Харківській області, Ізюмський район, с/рада Куньєвська, кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2 На підставі вказаних рішень третім особам видано свідоцтва про право власності на зазначені земельні ділянки.

Водночас, судами попередніх інстанцій установлено, що між позивачем (орендар) та Ізюмською районною державною адміністрацією (орендодавець) укладено договір оренди землі від 10.12.2009, який зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 21.12.2009 під № 07. Відповідно до умов цього договору орендодавець надає, а орендар приймає, в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 41,7982 га із земель державного резервного фонду, а саме рілля, поле НОМЕР_4, площею 41,7982 га. Договір укладено строком на 49 років. Обставин, які б вказували на визнання вказаного договору нечинним, недійсним чи розірваним, судами попередніх інстанцій не установлено.

Крім того, 24.03.2014 ПП «Золота нива 1» зверталось до Реєстраційної служби Ізюмського міського управління юстиції Харківської області із листом від 24.03.2014 № 96 з проханням не вчиняти дій, пов'язаних з оформленням за третіми особами права власності на спірні земельні ділянки під кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1, де були зазначені наявні суперечності із зареєстрованими правами оренди на земельну ділянку загальною площею 41,7982га за ПП «Золота нива 1» та повідомлено, що вказані громадяни зверталися до позивача із заявами про вилучення цих ділянок, додавши до своїх заяв викопіювання № 4-5/191, № 4-5/192, №4-5/193 від 26.04.2013, які містили відомості з Державного земельного кадастру про наявність у користуванні ПП «Золота нива 1» земельної ділянки площею 41,7982 га, на які ПП «Золота нива 1» відповіло відмовою.

Також відповідно до довідок управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, наданих третім особам, на момент звернення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до державного реєстратора, земельні ділянки, на які подані документи на проведення державної реєстрації, перебували у орендному користуванні позивача.

Водночас, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 820/6229/14 визнано протиправним дії державного кадастрового реєстратора управління Держземагентства в Ізюмському районі Діхтярьової Ю.М. з державної реєстрації спірних земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1. Зобов'язано державного кадастрового реєстратора управління Держземагентства в Ізюмському районі скасувати записи у Поземельній книзі від 07.12.2013 щодо державної реєстрації вказаних земельних ділянок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки державний реєстратор не вчинив всіх передбачених чинним законодавством дій щодо перевірки наявності чи відсутності прав інших осіб на земельні ділянки, стосовно яких проводились реєстраційні дії, та в порушення приписів статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухому майно та їх обтяжень» неправомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за третіми особами на земельні ділянки, що входять до складу ділянки, орендованої ПП «Золота Нива-1».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується зі вказаним обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій і виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» року (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр).

За приписами пункту 1 частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Як установили суди першої та апеляційної інстанцій, договір оренди землі від 10.12.2009, укладений між позивачем та Ізюмською районною державною адміністрацією строком на 49 років, на час прийняття відповідачем у справі оспорюваних рішень був чинним. Цей факт унеможливлює здійснення державної реєстрації права власності третіх осіб на спірні земельні ділянки до закінчення строку дії зазначеного договору оренди.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 у справі № 21-760а15.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо неправомірності розгляду цього спору в порядку адміністративного судочинства з огляду на суб'єктний склад та предмет спору.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель