Справа № 759/19739/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Бабенка К.А.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій щодо розрахунку пенсії протиправними, стягнення недорахованої суми до пенсії та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій щодо розрахунку пенсії протиправними, стягнення недорахованої суми до пенсії в загальному розмірі 47 230,78 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року заяву задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року, що постановлена в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії (справа № 2а-3969/11). Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року, що постановлена в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії (справа № 2а-3969/11), у точній відповідності до приписів постанови, в порядку та строки, що визначені статтями 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМ України від 13 лютого 2008 року № 45. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2011 року в справі № 2а-3969/11 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в м. Києві про перерахунок пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року, що набрала законної сили, скасоване наведене рішення суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо нездійснення ОСОБА_3 перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру посадового окладу у відповідності з наказом МО України № 377 від 28 липня 2008 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових вищих навчальних закладів». Зобов'язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру посадового окладу з 01 вересня 2008 року. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві від 27 лютого 2014 року виконавче провадження ВП № 40154723, що відкрито на виконання вказаної постанови апеляційного суду, визнано закінченим на підставі реального виконання боржником, оскільки ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії в індивідуальному порядку, починаючи з 01 вересня 2008 року, з урахуванням посадового окладу в розмірі 1 460,00 грн. Після проведеного перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії зменшується відповідно до раніше встановленого розміру, а тому виплата пенсії здійснюється в раніше встановленому розмірі.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розрахунку пенсії позивачу на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року в справі № 2а-3969/11), та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Отже, вчинення дій спрямованих на виконання рішень судів, в тому числі застосування заходів впливу в разі їх невиконання та/або неналежного виконання, є виключною компетенцією органів державної виконавчої служби, що виключає можливість задоволення позовних вимог щодо надання оцінки діям сторони виконавчого провадження - боржника в порядку судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 25 вересня 2014 року в справі № К/800/29154/14.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, звернення ОСОБА_3 судом розцінене і розглянуте, як заява позивача в порядку контролю за виконанням судового рішення, що постановлене на його користь, на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України.

Згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Водночас, позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що ним подано адміністративний позов до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій щодо розрахунку пенсії протиправними, стягнення недорахованої суми до пенсії та моральної шкоди, в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розгляд адміністративного позову у відповідності до вимог ч. 9 ст. 267 КАС України, оскільки такий позов не відповідає вимогам заяви відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України та подання такої заяви заперечується самим позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов'язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії, починаючи з 01 вересня 2008 року, з урахуванням посадового окладу в розмірі 1 460,00 грн. у відповідності з наказом МО України № 377 від 28 липня 2008 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових вищих навчальних закладів». Після проведеного перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії зменшився відповідно до раніше встановленого розміру, а тому виплата пенсії здійснюється в раніше встановленому розмірі.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчою листа.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

За невиконання рішення суду службова особа несе кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Крім того, позивач не позбавлений можливості подати до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення, заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який встановлений ст. 267 КАСУ.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій щодо розрахунку пенсії протиправними, стягнення недорахованої суми до пенсії та моральної шкоди є необґрунтованими та не засновані на нормах права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 22 квітня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді К.А. Бабенко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Бабенко К.А