Справа № 806/132/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Житомир справа № 806/132/16

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області про визнання незаконною та скасування вимоги №Ф-1288 від 01.07.2014,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у 2014 році відповідачем було проведено планову невиїзну документальну перевірку ОСОБА_1, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, виконання вимог валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2012 по 31.12.2013. Результати перевірки зафіксовано в акті №952/01-208/5/17-02/47/НОМЕР_1 від 01.07.2014, який позивач отримав від відповідача поштою. Разом із актом позивач отримав податкові повідомлення - рішення винесенні на підставі висновків зроблених у вищезазначеному акті. Серед вищезазначених податкових повідомлень-рішень не було вимоги про сплату недоїмки від 01.07.2014 на суму 50270 грн. 10 коп. На початку січня 2016 року позивач отримав від відділу державної виконавчої служби повідомлення про те, що даним відділом відкрито виконавче провадження на виконання вимоги про сплату недоїмки від 01.07.2014 винесеної Новоград-Волинською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області. Згідно даної Вимоги позивачу донараховано основного зобов'язання із сплати єдиного соціального внеску на суму 50270 грн. 10 коп. Позивач не погоджується з даною вимогою про сплату недоїмки від 01.07.2014 № Ф-1288 та вважає її незаконною

Позивачка і її представник у судове засідання не з'явилися. Про час, місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. На адресу суду надіслав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області з 10.06.2014 по 23.06.2014 було проведено планову невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, виконання вимог валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2012 по 31.12.2013. Результати перевірки зафіксовано в акті №952/01-208/5/17-02/47/НОМЕР_1 від 01.07.2014 (а.с.9-36)

На підставі акту перевірки №952/01-208/5/17-02/47/НОМЕР_1 від 01.07.2014 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1288 від 01.07.2014, якою фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 донараховано основного зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску на суму 50270,10 грн.

Під час проведення даної планової перевірки використовувалися подані ФОП ОСОБА_1 звіти про суми нарахованого єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року до Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському та Новоград- Волинському районі Житомирської області та до Новоград-Волинської ОДПІ, первинні документи, відповідно до яких обліковуються суми, на які нараховується єдиний внесок, а саме табеля обліку робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату заробітної плати та інші первинні документи, перелік яких наведено в п. 1.13 розділу III акта перевірки №952/01-208/5/17-02/47/НОМЕР_1 від 01.07.2014 та за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 використувався акт про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 по 31.12.201 №190/01-208/2/17- 02/47/НОМЕР_1 від 29 02.2012 в частині перевірки з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову оцінку спірній вимозі суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-Х1У із змінами та доповненнями зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Таким чином, даний закон не зобов'язує вести обов'язковий бухгалтерський облік для фізичних осіб - підприємців та при цьому в акті перевірки не було підстав зазначати норми законодавства щодо ведення бухгалтерського обліку, які стали причиною заниження бази оподаткування єдиного соціального внеску. При цьому при проведенні вище вказаної перевірки перевіряючи керувалися виключно нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VІ із змінами та його підзаконними актами.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Визначення недоїмки міститься у пункті 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до якої це - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04 липня 2013 року № 406-VІІ внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", зокрема, з 01 жовтня 2013 року адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється органами доходів і зборів України.

Пунктом 3 частини 1 статті 14 Закону передбачено, що органи доходів і зборів зобов'язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Наведена правова норма кореспондує пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 455 (у редакції, чинній на момент формування вимоги, далі - Інструкція № 455).

Також у пункті 6.3 вказаної Інструкції визначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 455, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до абзаців 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи вимогу отримав представник ФОП ОСОБА_1, що підтверджується корінець вимоги №Ф-1288 від 01.07.2014 який отриманий 01.07.2014 ОСОБА_2 згідно довіреності серія НОМЕР_2 від 17.06.2014 з відповідним підписом гр.ОСОБА_2 (а.с.127).

Крім того, суд зазначає, що позивач погодився з висновком контролюючого органу про заниження чистого оподатковуваного доходу, про що свідчить подання до суду клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову по справі № 806/5208/15 про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.07.2014, яким ФОП ОСОБА_1 донараховано податок на доходи з фізичних осіб.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області № Ф-1288 від 01.07.2014 сформована відповідно до норм податкового законодавства, а позовні вимоги про її скасування є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова