Справа № П/811/3822/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/42456/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феросистема» (далі - ТОВ «Феросистема») пред'явило позов до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Кіровоградської митниці про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2014 року № 901000003/2014/000157/2 та від 13 жовтня 2014 року № 901000003/2014/000166/2; зобов'язання Кіровоградської митниці визнати митну вартість феромарганцю марки ФМ н 78 по ціні 1030 доларів США за одну тону відповідно до умов договору № КМЗ/ФС/2467/ від 19 липня 2012 року та специфікацій № 21 від 19 вересня 2014 року, № 22 від 01 жовтня 2014 року до цього договору; зобов'язання Кіровоградської митниці повернути ТОВ «Фероситсема» 16879,52 грн. податку на додану вартість, зайво сплаченого на підставі рішень про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2014 року № 901000003/2014/000157/2 та від 13 жовтня 2014 року № 901000003/2014/000166/2.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Кіровоградської митниці від 29 вересня 2014 року та від 13 жовтня 2014 року про коригування митної вартості товару.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Кіровоградська митниця Державної фіскальної служби України, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 19 липня 2012 року позивач (покупець) та ВАТ «Косогорський металургійний завод» (продавець) уклали зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки феромарганцю марки МФн-78 у кількості 40 т. за ціною 1250 доларів США за тонну.

19 вересня 2014 року та 01 жовтня 2014 року сторони уклали доповнення до даного договору, специфікації №№ 21, 22, якими обумовлювались поставки товару у кількості не менше 42 та 84 фізичних тон за цінною 1030 доларів США.

Згідно з інформації у інвойсах від 26 вересня 2014 року та від 09 жовтня 2014 вартість однієї тони продукції становила 1030 доларів США.

29 вересня 2014 року декларантом позивача було пред'явлено до митного оформлення товар по специфікації № 21 згідно митної декларації № 901050000/2014/010072.

13 жовтня 2014 року декларантом позивача було пред'явлено до митного оформлення товар по специфікації № 22 згідно митної декларації № 901050000/2014/010720.

Митна вартість на заявлений до митного оформлення товар згідно митної декларації № 901050000/2014/010072 та № 901050000/2014/010720 була визначена відповідно до ціни договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару декларантом позивача, разом з деклараціями, було надано митниці:

міжнародні автомобільні накладні № 001649 від 26 вересня 2014 року, № 226516 від 26 вересня 2014 року, № 0664270 від 09 жовтня 2014 року, № 001670 від 09 жовтня 2014 року;

довідки про транспортні витрати б/н від 23 вересня 2014 року, № 80 від 24 вересня 2014 року, № 84 від 07 жовтня 2014 року, № 85 від 07 жовтня 2014 року;

платіжні доручення в іноземній валюті № 54 від 25 вересня 2014 року, № 60 від 07 жовтня 2014 року;

інвойси № 2467/40 від 26 вересня 2014 року, № 2467/41 від 26 вересня 2014 року, № 2467/42 від 09 жовтня 2014 року, № 2467/43 від 09 жовтня 2014 року;

специфікації до контракту № 21 від 19 вересня 2014 року, № 22 від 01 жовтня 2014 року;

контракт № КМЗ/ФС/2467 від 19 липня 2012 року,

договори на доставку вантажів автомобільним транспортом № 056/14/ТР від 22 травня 2014 року, № 063/14/ТР від 17 червня 2014 року;

акти експертизи № 050-14-02599 від 26 вересня 2014 року, № 050-14-02953 від 09 жовтня 2014 року;

листи № 52/141109 від 18 вересня 2014 року та від 01 жовтня 2014 року;

сертифікати якості № 26488 від 25 вересня 2014 року, № 26489 від 25 вересня 2014 року, № 26526 від 09 жовтня 2014 року, № 26528 від 09 жовтня 2014 року;

декларації на товари країни відправлення № 10116030/270914/0007677 від 26 вересня 2014 року, № 10116030/270914/0007679 від 26 вересня 2014 року, № 10116030/091014/0007988 від 09 жовтня 2014 року, № 10116030/091014/0007992 від 09 жовтня 2014 року.

Під час здійснення митного контролю у посадових осіб митного органу виникли сумніви щодо правильності визначення декларантом заявленої митної вартості товару.

Свої сумніви митниця обґрунтувала тим, що сума проведеної передоплати не відповідає вартості товару та сумі, зазначеній у рахунку на передоплату № 96/У. При проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару, з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, відповідності до пункту 2.5 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362 виявлено, що заявлена митна вартість товару нижча ніж вартість ідентичних товарів, оформлених митними органами України в митному режимі «імпорт».

Крім того, сума проведеної попередньої оплати відповідно до копії платіжного доручення № 60 від 07 жовтня 2014 року та яка зазначена у рахунках на попередню оплату №№ 96/У, 102/У від 01 жовтня 2014 року не відповідає кількості та вартості поставленого товару по інвойсах від 09 жовтня 2014 року №№ 2467/42, 2467/43.

Митницею було запропоновано декларанту позивача надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а саме каталоги, специфікації та прейскуранти виробника товару.

Разом з цим, декларантом позивача було надано митниці витяг з огляду цін українського та світового ринку та прайс-лист виробника товару.

29 вересня та 13 жовтня 2014 року Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товару у яких зазначено, що вартість однієї тони продукції становить 1122,70 доларів США.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку, що декларантом позивача було надано всі необхідні документи в підтвердження заявленої митної вартості, а сумніви митниці щодо правильності визначення митної вартості товару декларантом позивача є непідтвердженими, вимоги митного органу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості - безпідставними.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції погоджується із огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Здійснивши системний аналіз вказаних норм, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи.

Як вбачається із матеріалів справи для підтвердження визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору) декларантом було подано відповідачу наступні документи:

міжнародні автомобільні накладні № 001670 від 09 вересня 2014 року, № 001649 від 26 вересня 2014 року, № 226516 від 26 вересня 2014 року, № 0664270 від 09 жовтня 2014 року;

довідки про транспортні витрати б/н від 23 вересня 2014 року, № 80 від 24 вересня 2014 року, № 84 від 07 жовтня 2014 року, № 85 від 07 жовтня 2014 року;

платіжні доручення в іноземній валюті № 54 від 25 вересня 2014 року, № 60 від 07 жовтня 2014 року;

інвойси № 2467/40 від 26 вересня 2014 року, № 2467/41 від 26 вересня 2014 року, № 2467/42 від 09 жовтня 2014 року, № 2467/43 від 09 жовтня 2014 року;

специфікації до контракту № 21 від 19 вересня 2014 року, № 22 від 01 жовтня 2014 року;

контракт № КМЗ/ФС/2467 від 19 липня 2012 року,

договори на доставку вантажів автомобільним транспортом № 056/14/ТР від 22 травня 2014 року, № 063/14/ТР від 17 червня 2014 року;

акти експертизи № 050-14-02599 від 26 вересня 2014 року, № 050-14-02953 від 09 жовтня 2014 року;

листи № 52/141109 від 18 вересня 2014 року та від 01 жовтня 2014 року;

сертифікати якості № 26488 від 25 вересня 2014 року, № 26489 від 25 вересня 2014 року, № 26526 від 09 жовтня 2014 року, № 26528 від 09 жовтня 2014 року;

декларації на товари країни відправлення № 10116030/270914/0007677 від 26 вересня 2014 року, № 10116030/270914/0007679 від 26 вересня 2014 року, № 10116030/091014/0007988 від 09 жовтня 2014 року, № 10116030/091014/0007992 від 09 жовтня 2014 року.

Крім того, декларант на виконання вимоги митного органу надав витяг з огляду цін українського та світового ринку та прайс-лист виробника товару.

Проаналізувавши надані позивачем митному органу документи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального права та прийшли до правильного висновку, що сумніви митниці щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару є безпідставними, в зв'язку із чим рішення Кіровоградської митниці від 29 вересня 2014 року та від 13 жовтня 2014 року про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: