Справа № 2-а-3682/10
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-а-3682/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя БАРУЛІНА Т.Є., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що з 01.01.2006 року має право одержувати пенсію, підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилаючись на те, що виплати пенсії проведені відповідачем у розмірі, меншому, ніж передбачено вищевказаним Законом, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року та рішення КСУ від 22.05.2008 року щодо невиплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії та сплатити недоплачену суму виплат як дитині війни.

Відповідачем до матеріалів справи надані письмові заперечення проти позову, що позивач ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя не перебуває та пенсію не отримує.

Судом винесено ухвалу про розгляд справи у скороченому провадженні.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, оцінивши повідомлені позивачем і відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Позивач за змістом позовної заяви має статус «Дитини війни», що надає йому, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004 р., який набрав чинності з 01.01.2006 року, права на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом. На підтвердження свого статусу позивачем надано до матеріалів справи копію посвідчення №079573, та відповідь на звернення позивача від Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області.

Згідно норми ч.1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004 р. дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Але з матеріалів справи не вбачається, який саме вид державної пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, отримує позивач та ким він нарахований, тобто хто є належним відповідачем по справі. Також при розгляді справи в порядку скороченого провадження не може бути встановлено, який субєкт владних повноважень є належним відповідачем по справі.

Підсумовуючи викладене, слід вважати, що судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову як такого, що предявлений до неналежного відповідача, що не позбавляє права відповідача предявити позов до належного відповідача органу, яким призначено пенсію або щомісячне довічне грошове утримання чи державну соціальну допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя Т.Є. Баруліна