Справа № 823/5478/15
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5478/15 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Державної фіскальної служби України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» звернулися в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.12.2015 року № 26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП; зобов'язання відповідача здійснити дії щодо зняття позивача з обліку як платника податків в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС та переведення його на основне місце обліку до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 08.12.2015 року №26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу. Зобов'язано відповідача повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо взяття на облік позивача. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач (ідентифікаційний код 31082518) зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 23.01.2001 року.

Позивачу 11.09.2015 року надіслано повідомлення про включення його до реєстру великих платників податків на 2016 рік на підставі досягнення ним критеріїв, визначених пп.14.1.24 п. 14.1 ст. 14 Кодексу №2755 та згідно з наказом ДФС України від 08.09.2015 № 681. Зазначене повідомлення отримано позивачем 24.09.2015 року.

У зазначеному повідомленні позивачу роз'яснено обов'язок стати на облік в одному з визначених у переліку контролюючих органів, що здійснюють податкове супроводження великих платників податків: СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (м. Харків); Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (м. Київ); СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС (м. Дніпропетровськ). Крім того, позивача повідомлено, що для зміни основного місця обліку йому необхідно до 15.11.2015 року подати заяву про взяття на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків.

У зв'язку з тим, що позивач у визначений у повідомленні від 11.09.2015 строк не подав заяву про взяття на облік до одного з контролюючих органів, що здійснює супроводження великих платників податків, визначених у вказаному повідомленні, відповідачем 08.12.2015 року прийнято оскаржене рішення № 26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу, відповідно до якого, у зв'язку з невиконанням позивачем абз. 4 п. 64.7 ст. 64 Кодексу №2755, змінено основне місце обліку великого платника податків ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» шляхом переведення його на облік до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС.

Надаючи оцінку правомірності рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить із наступного.

Підпунктом 14.1.24 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що великий платник податків - юридична особа, у якої обсяг доходу від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує п'ятсот мільйонів гривень або загальна сума сплачених до Державного бюджету України податків за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, за такий самий період перевищує дванадцять мільйонів гривень.

Функції контролюючих органів визначені ст. 191 ПК України, зокрема, контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до п. 63.1 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 63.2 ст. 63 ПК України взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Згідно із п. 63.3 ст. 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про зміну основного місця обліку великого платника податків. Об'єктами оподаткування і об'єктами, пов'язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв'язку з якими у платника податків виникають обов'язки щодо сплати податків та зборів. Такі об'єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до п. 64.7 ст. 64 ПК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, визначає порядок обліку платників податків у контролюючих органах та порядок формування Реєстру великих платників податків на відповідний рік з урахуванням критеріїв, визначених цим Кодексом для великих платників податків. У разі включення платника податків до Реєстру великих платників податків на нього поширюються особливості, визначені цим Кодексом для великих платників податків. Після включення платника податків до Реєстру великих платників податків та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, про таке включення платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр. Щодо великих платників податків, які самостійно не стали на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про зміну основного місця обліку та переведення їх на облік у контролюючі органи, що здійснюють супроводження великих платників податків. У разі відсутності за місцем реєстрації великого платника податків контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, облік такого платника податків за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, здійснюється або територіально найближчим контролюючим органом, що здійснює супроводження великих платників податків, або іншим контролюючим органом. У разі прийняття рішення про переведення великого платника податків на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган відповідні контролюючі органи зобов'язані протягом 20 календарних днів після прийняття такого рішення здійснити взяття на облік/зняття з обліку такого платника податків. Великий платник податків, щодо якого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийнято рішення про переведення на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган, після взяття його на облік за новим місцем обліку зобов'язаний сплачувати податки за місцем попереднього обліку у контролюючих органах, а подавати податкову звітність та виконувати інші обов'язки, передбачені цим Кодексом, за новим місцем обліку.

Згідно пп. 1 п. 10.22 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок № 1588), якщо відповідно до критеріїв, визначених пп. 14.1.24 п. 14.1 ст. 14 Кодексу №2755 , та згідно з п. 64.7 ст. 64 Кодексу №2755 в установленому порядку платника податків включено/не включено до Реєстру великих платників податків на наступний рік, внаслідок чого змінюється основне місце обліку платника податків, контролюючі органи здійснюють переведення такого платника податків до/з контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, з урахуванням таких особливостей: у разі отримання платником податків повідомлення про включення платника податків до Реєстру великих платників податків такий платник податків зобов'язаний не пізніше 15 листопада поточного року подати до вказаного у такому повідомленні контролюючого органу за новим місцем обліку заяву за формою № 1-ОПП про взяття на облік з початку календарного року, на який сформовано реєстр. Платник податків, якого включено до Реєстру великих платників податків на наступний рік, подає заяву за формою № 1-ОПП до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, за самостійно обраним новим основним місцем обліку.

Відповідно до абз. 1 пп. 2 п. 10.22 Порядку № 1588, якщо платник податків не подав заяви за формою № 1-ОПП про взяття на облік з початку календарного року, на який сформовано реєстр, до контролюючого органу за новим місцем обліку, стосовно такого платника податків Центральний контролюючий орган має право приймати рішення про зміну основного місця обліку та переведення на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган. Рішення надсилається платнику податків, а інформація про направлення рішення надсилається до відповідних контролюючих органів (за місцем обліку платника податків та новим основним місцем обліку, яке визначено у рішенні).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що абз. 5 п. 64.7 ст. 64 Податкового кодексу України визначає, що у разі відсутності за місцем реєстрації великого платника податків контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, облік такого платника податків за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, здійснюється або територіально найближчим контролюючим органом, що здійснює супроводження великих платників податків, або іншим контролюючим органом. При цьому, відповідачем прийнято рішення про переведення позивача на облік до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС, яка не є територіально найближчим контролюючим органом, що здійснює супроводження великих платників податків, оскільки розташована на відстані 361 км. від місця реєстрації позивача. Водночас, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (м. Харків) розташовано на відстані 316 км, Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (м. Київ) розташовано на відстані 158 км., СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС (м. Дніпропетровськ) розташовано на відстані 296 км.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не дотримано балансу між захистом публічного та приватного інтересу, порушено права позивача, а тому, судом першої інстанції законно та обґрунтовано задоволено адміністративний позов у відповідній частині.

Відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити дії щодо зняття позивача з обліку як платника податків в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС та переведення його на основне місце обліку до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дана вимоги є виключно дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 21.04.2016 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.