Суддя: Гончарова І. М.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження № 2-а/727/44/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - Гончарової І.М.

при секретарі - Романюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного територального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

В позові посилається на те, що 05 серпня 2014 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Чернівецькій області на підставі виконавчого листа яким Шевченківський районний суд м. Чернівці зобов'язав УПФ України в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 ч. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із врахуванням проведених виплат, за період з 01.03.2011 року по день припинення права на таку допомогу, виніс постанову ВП № 43938314 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Вважає, що дана постанова є незаконною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що 10.07.2014 року ВПВР ДВС ГУЮ в Чернівецькій області відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, яким Шевченківський районний суд м. Чернівці зобов'язав УПФ України в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 ч. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із врахуванням проведених виплат, за період з 01.03.2011 року по день припинення права на таку допомогу, виніс постанову ВП № 43938314 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Виконавчий лист №2-а-4380, виданий 27.03.2014 року підлягає виконанню в першу чергу відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», п. 20 якої передбачено, що погашення заборгованості за рішеннями суду, які гарантуються державою здійснюються Казначейством.

Управлінням був направлений лист про виконання виконавчого листа до ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області з проханням закрити виконавче провадження по даній справі. Їх інформація булла проігнорована ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій областіЮ державний виконавець 5.08.2014 року виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360 грн.

Просить скасувати постанову ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області № 43938314 від 05 серпня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, підтвердивши обставини, які в ньому зазначені, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області знаходився виконавчий лист № 2-а-4380 виданий 27.03.2014 Шевченківським районним судом м. Чернівці про зобов'язання УПФУ в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком визначеної ст.28 ч.І ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням проведених виплат, за період з 01.03.2011 р. по день припинення права на таку допомогу.

10.07.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію даної постанови надіслано сторонам.

Управління ПФУ в м. Чернівці на постанову про відкриття виконавчого провадження невідреаговано та не надано жодних відомостей про виконання рішення суду.

Станом на 05.08.2014 року жодних відомостей про повне фактичне виконання рішення суду на адресу відділу не надходило, тому державним виконавцем в порядку ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на Управління ПФУ в м. Чернівці в розмірі 850,00 грн., та в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.

21.08.2014 року на адресу відділу надійшов адміністративний позов про скасування постанови про накладення штрафу та виконавчого збору, але жодних відомостей саме про повне фактичне виконання рішення суду не надано.

У зв'язку із невиконанням рішення суду, 04.09.2014 року керуючись ст.. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повторно постанову про накладення штрафу на Управління ПФУ в м. Чернівці в розмірі 1700,00 грн..

08.09.2014 року, з метою повного та фактичного виконання рішень суду, недопущення порушення прав стягувача, на підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального Кодексу України, до Першотравневий РВ УМВС України в Чернівецькій області направлено подання (повідомлення) про кримінальну відповідальність боржника за невиконання рішення суду з проханням розглянути дане подання по суті та вирішити питання щодо притягнення до відповідальності згідно із законом посадових осіб Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцях.

Отже, державним виконавцем встановлено, що неможливо виконати рішення суду без участі боржника. До боржника двічі застосовано штрафні санкції у відповідності до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" та за невиконання рішення суду, надіслано подання (повідомлення)] правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49, статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" 04.09.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження та органу, що видав виконавчий документ.

Відсутність у боржника грошових коштів не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області знаходився виконавчий лист № 2-а-4380 виданий 27.03.2014 Шевченківським районним судом м. Чернівці про зобов'язання УПФУ в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком визначеної ст.28 ч.І ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням проведених виплат, за період з 01.03.2011 р. по день припинення права на таку допомогу.

10.07.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, запропоновано УПФУ в Шевченківському районі м. Чернівці самостійно виконати виконавчий документ у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк рішення буде виконано в примусовому порядку зі стягнення з боржника виконавчого збору та витрат, пов»язаних з провадженням виконавчих дій. Копію даної постанови надіслано сторонам, оскаржена ця постанова не була.

05.08.2014 року державний виконавець в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до частини 1 статті 6 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 17 вказаного Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 25 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За приписами статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Отже, підставою для здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення є ненадання боржником у встановлений строк відповідного документального підтвердження про повне виконання судового рішення.

В силу частини 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 41 зазначеного Закону встановлено, що про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Як встановлено судом з матеріалів справи до відповідача надійшло повідомлення від позивача про здійснення перерахунку, проте зазначено, що не проведено відповідно виплати у зв'язку з тим, що джерелом фінансування виплат на виконання судових рішень є кошти державного бюджету. Дана виплата може бути виплачена за умовами фінансування з Державного бюджету України, яке на даний час відсутнє.

Таким чином, позивач як боржник за вищевказаним виконавчим провадженням у встановлений строк виконавчий документ не виконав, у зв'язку з чим відповідачем 05 серпня 2014 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн., що відповідає розміру передбаченому чинним законодавством.

Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено підстав, які звільняють боржника від відшкодування витрат на проведення виконавчих дій.

Фінансове становище суб'єкта владних повноважень, наявність чи відсутність грошових коштів та належного фінансування не може ставити в залежність державну виконавчу службу - компетентний орган державної влади - щодо забезпечення виконання рішення суду, яке згідно з нормами статті 124 Конституції України обов'язкове для виконання на всій території України.

Відсутність коштів на рахунку боржника чи порушення строків фінансування є однією з підстав до відстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (частина 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України), а невиконання судового рішення взагалі.

Як вбачається з матеріалів справи, що боржник не звертався до суду з вимогою про зупинення чи відстрочку виконання рішення суду.

Таким чином, у зв*язку з тим, що документальне підтвердження виконання виконавчого документа у встановлений державним виконавцем строк боржником надано не було, суд вважає, що стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій є правомірним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 5, 6, 11, 17, 25, 27, 28, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 124 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 9, 99, 159-163, 263 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови ВП № 43938314 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 гривень за невиконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копій до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців.

СУДДЯ