Справа № 335/14288/14-а(2-а/335/296/2014)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2016 рокусправа № 335/14288/14-а(2-а/335/296/2014)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року у справі № 335/14288/14-а (2-а/335/296/2014) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з до УПСЗН Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району (далі-відповідач) з вимогами про визнання протиправними дії відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2013-2014 роки з урахуванням раніше сплачених сум.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на своє право отримувати допомогу як учасник ліквідації аварії ЧАЕС, у розмірі встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності осіб, що беруть участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що сума, передбачена як допомога на оздоровлення визначається Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд першої інстанції вказував, що дії відповідача щодо нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії були правомірними, з огляду на виплату допомоги у відповідності з постановою КМУ.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, виданого 19.06.2007 року.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_2 від 05.07.2010 року, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи.

Встановлено, що 23.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району з заявою про те, що йому відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення як інваліду 3 групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

У листі від 19.08.2014 року за № Т-215-п/01-16 Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району повідомило ОСОБА_1 що за 2011-2014 роки, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась у розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що ОСОБА_1 отримував щорічну допомогу на оздоровлення протягом 2011 - 2014 років у розмірі 90,00 грн. щорічно, виплата у 2014 році здійснена 19.03.2014 року.

На підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, виплата допомоги позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установити громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідів - 90 гривень.

При визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС слід керуватись постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, оскільки Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дозволено визначати розмір допомог Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до п. 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджому постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936, призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги». Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117. Виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу у 2013 - 2014 роках була нарахована та виплачена щорічна допомога на оздоровлення відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно нарахована та сплачена позивачу у 2013 та 2014 році щорічна допомога на оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2014 року у справі № 335/14288/14-а (2-а/335/296/2014) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук