Справа № 385/158/16-а (2-а/385/4/16)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 року справа № 385/158/16-а (2-а/385/4/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області

на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року у справі № 385/158/16-а (2-а/385/4/16)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити та нарахувати належний розмір пенсії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії з 31.12.2014 року з урахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги у розмірі 5375 грн. та щомісячної індексації заробітної у розмірі 12618, 13 гривень, які входять до складу заробітної плати, з якої проводилось обчислення належної суми пенсії.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області з 31.12.2014 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 5375 грн. та щомісячної індексації заробітної у розмірі 12 618,13 грн., які входять до складу заробітної плати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому матеріальна допомога та індексація грошових доходів не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії. Також, заявник апеляційної скарги зазначає про пропуск позивачем строку, встановленого ст.99 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1

з 31.12.2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та отримує пенсію державного службовця, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

06.03.2015 року ОСОБА_1 звернувсь до Пенсійного фонду з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання та індексації грошових доходів, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач за час роботи отримував інші виплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку, мотивуючи тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Такі види виплат, як матеріальна допомога та індексація грошових доходів не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надбавки, премії, матеріальна допомога та індексація грошових доходів, мають бути враховані при розрахунку пенсії, оскільки на них нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95 ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно абзацу 4 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що премії, матеріальна допомога та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що надбавки, премії,матеріальна допомога та індексація, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є правильним, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України (постанова від 20.02.2012р. у справі №21-430а11), рішення якого, відповідно до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для виконання суб'єктами владних повноважень та повинно враховуватись судами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Стосовно посилань особи, що звернулася з апеляційною скаргою, з приводу строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, встановлення чинним законодавством строків, які обмежують звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Так, відповідно до ст.99 КАС України, в редакції, чинній на час звернення позивача до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, свобод, в якому ставить питання про зобов'язання відповідача вчинити певні дії з 31.12.2014 р.. При цьому, матеріали справи свідчать, що 24.02.2015 року позивач подав до управління Пенсійного фонду заяву, в якій просив провести перерахунок пенсії державного службовця, включаючи до складу заробітної плати щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5375 грн. та щомісячну індексацію заробітної плати у розмірі 12618, 13 грн. відповідно до законодавства.

Листом № 1/с-11 від 06.03.2015 року (а.с.10) у задоволенні заяви позивача було відмовлено. Як зазначено у позові, названий лист отримано позивачем 06.03.2015 року.

Таким чином, про порушення свого права позивач знав з березня 2015 року, що свідчить про порушення ним строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-які об'єктивні обставини що перешкоджали позивачу та позбавляли його можливості звернутися до суду у визначені законом строки, останнім не наведено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та в силу п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового.

У зв'язку з вищенаведеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, залишити без розгляду в частині заявлених позовних вимог за період з 31.12.2014 року по 31.07.2015 року, включно. Позовні вимоги в іншій частині задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області з 01.08.2015 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 5375,0грн. та щомісячної індексації заробітної плати у розмірі 12618,13грн., зазначених у довідці Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 31.12.2014 року.

Судові витрати присудити на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (46%).

Стягнути з відповідача судовий збір у сумі 606,32 грн., відстрочку щодо сплати якого надано ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195, ст.196 ст.198, ст.ст.202,203 ст.205, ст.207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року у справі № 385/158/16-а (2-а/385/4/16) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області з 01.08.2015 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати, зазначених у довідці Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 31.12.2014 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІІННОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (; адреса: 26300, Кіровоградська область, м.Гайворон, вул.. К.Маркса, 20/10 ) судові витрати у розмірі 943 грн. 55 коп..

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (; адреса: 26300, Кіровоградська область, м.Гайворон, вул.. К.Маркса, 20/10 ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 606, 32 грн. за реквізитами:

отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274 Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ Код банку отримувача (МФО)805012 Рахунок отримувача 1004 Код класифікації доходів бюджету 22030101.

призначення платежу: *; 101; судовий збір: за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ().

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун