Справа № 2а-855/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м.Кузнецовськ

о 16 годині ЗО хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Горегляд О.І., розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 січня 2009 року із врахуванням страхового стажу після призначення пенсії та застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, - за 2008 рік та виплатити різницю між сумою перерахованої і виплаченої пенсії за період з 01 січня 2009 року по день набрання чинності рішенням суду; зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01 січня 2007 року, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, в розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в такому розмірі в майбутньому. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він має право на перерахунок пенсії через два роки з урахуванням трудового стажу після призначення пенсії та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, - за 2008 рік, а також тим, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4. При цьому позивач стверджує, що фактично при перерахунку його пенсії за віком управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області застосувало показник середньої заробітної плати працівників за 2007 рік в сумі 1197 грн. 91 коп., а не за 2008 рік в сумі 1573 грн. 99 коп., користуючись листом Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України "Щодо застосування показників заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески при призначенні пенсій та їх перерахунку у 2009 році з урахуванням стажу та заробітку, набутого після призначення пенсії" №20/0/18-09/039, №4096/02-01 від 11 березня 2009 року, який не є нормативно-правовим актом. Згідно доводів ОСОБА_1 відповідач недоплачує йому пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, чим обмежує його права на соціальний захист.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не подано. Фактичних обставин, що повідомлені ОСОБА_1 в адміністративному позові, відповідачем не спростовано.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.4 ст. 183-2 КАС України суд визнав можливим здійснення розгляду даної адміністративної справи без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, у скороченому провадженні на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області і на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" одержує пенсію за віком з 17 червня 2002 року. Наведені обставини підтверджуються посвідченням серії АБ №479842, виданим управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області 16 вересня 2002 року, та матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 №113559: заявою позивача від 17 червня 2002 року, зареєстрованою відповідачем 10 липня 2002 року за №83, протоколом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №83 від 18 липня 2002 року і розпорядженнями відповідача №113559 від 01 вересня 2008 року, №113559 від 12 січня 2009 року, №113559 від 25 травня 2009 року, та №113559 від 17 червня 2009 року.

05 січня 2009 року ОСОБА_1, який згідно з трудовою книжкою та даними вкладишу до неї серії БТ-І №0856858 був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням 15 серпня 2008 року, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із заявою про перерахунок пенсії з додаванням трудового стажу за 24 місяці після попереднього перерахунку та з більш високого заробітку, що зареєстрована відповідачем 05 січня 2009 року за №04. Розпорядженням №113559 від 12 січня 2009 року управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року з врахуванням зміни його стажу та заробітку, застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік, в сумі 1197 грн. 91 коп., зазначивши, що це показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2008 рік, що не відповідає дійсності.

Такий перерахунок пенсії позивача є безпідставним, оскільки на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частина 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяла у такій редакції: у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Ця норма, передбачена ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", була змінена Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", проте вказані зміни визнано неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.67 розділу І, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, оскільки у разі визнання неконституційними правових актів, якими внесено зміни до діючих правових актів, прийняття окремого рішення щодо відновлення дії відповідних норм у попередній редакції чинним законодавством не передбачено, суд вважає, що в даному випадку застосуванню підлягає ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у попередній редакції.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульоване питання визначення розміру пенсії за віком. Згідно з ч.І ст.27 вказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П -розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс -коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп); К -кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається за формулою Кз = Зв : Зс, де Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Як вбачається зі структури відповідної формули, в разі перерахунку пенсії, розмір коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи не є незмінним та залежить від суми заробітної плати позивачки, середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, та кількості місяців страхового стажу.

Таким чином, суд вважає, що для обчислення заробітної плати застрахованої особи при перерахунку пенсії, слід керуватися положеннями ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які визначають порядок обчислення заробітної плати застрахованої особи при призначенні пенсії, оскільки іншого порядку її обчислення законодавством не передбачено.

Підпунктом 3 п.П постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.І ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім ч. 1 ст.40 вказаного Закону.

Однак, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач при обчисленні заробітної плати застрахованої особи (позивача) при перерахунку пенсії повинен був керуватися положеннями ч.4 ст.42, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, в даному випадку за 2008 рік.

За таких обставин суд вважає безпідставним врахування відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Отже, вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за 2008 календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, починаючи з 01 січня 2009 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом також встановлено, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, що підтверджується посвідченням серії В-І №331437, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 20 серпня 1993 року.

Згідно з ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - протягом 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу) особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Проте, нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, здійснено відповідачем у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року, - 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Так, згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №1666 від 18 листопада 2010 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, була нарахована та виплачена відповідачем позивачу у наступному розмірі: протягом січня 2007 року - грудня 2007 року - 2 грн. 99 коп., протягом січня 2008 року - березня 2008 року - 23 грн. 50 коп., протягом квітня 2008 року - червня 2008 року - 24 грн. 05 коп., протягом липня 2008 року - вересня 2008 року - 24 грн. 10 коп., протягом жовтня 2008 року - жовтня 2009 року - 24 грн. 90 коп., протягом листопада 2009 року - грудня 2009 року - 28 грн. 65 коп., протягом січня 2010 року -березня 2010 року - 34 грн. 75 коп., протягом квітня 2010 року - червня 2010 року - 35 грн. 30 коп., протягом липня 2010 року - вересня 2010 року - 35 грн. 45 коп., протягом жовтня 2010 року - листопада 2010 року - 36 грн. 15 коп. щомісячно. Такі ж дані містять і матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №113559. Отже, право позивача на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, відповідачем визнається. Однак нарахування та виплата даної пенсії здійснена управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року є підзаконним нормативно-правовим актом і її норми щодо регулювання розмірів додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Отже, за таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС України постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року в даному випадку застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

При цьому суд визнав, що положення ч.З ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а також відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.З ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

З наведених підстав суд визнав обгрунтованим позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, що згідно із ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та, починаючи з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 23 грудня 2010 року, з врахуванням проведеної даної пенсійної виплати протягом вказаного періоду часу.

Вирішуючи даний спір, суд врахував, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", тому слідуючи вимогам п.16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд визнав такими, що підлягають застосуванню в даному випадку положення ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до яких суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Отже, захист прав, свобод і інтересів осіб здійснюється лише за наявності встановленого судом факту їх порушень. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може визначати правовідносини між сторонами на майбутнє.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню перерахунку і виплати додаткової -пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати даного виду пенсії ОСОБА_1 Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно з ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ст.22, ч.ч.І, 2 ст.152 Конституції України, ст.51, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.І ст.28, ст.ст.40, 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.ч.І, 2 ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.І ст.71, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.4-8 ст.183-2, ч.ч.І, 2 ст.186, ч.І ст.256 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії задоволити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та, починаючи з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 23 грудня 2010 року, з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2008 календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, та провести її виплату з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії в майбутньому відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.І.Горегляд