Справа № 761/33082/15-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/49/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил ДФС України Смолянюка Т.Ю. про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0159/20918/15 від 12.06.2015, винесену заступником начальника Львівської Митниці ДФС Черкуновим В.І. із закриттям провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення порушення митних правил та постанову головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління протидії митним правопорушенням ДФС України Смолянюк Т.Ю. від 28.07.2015, якою постанову Львівської митниці ДФС від 12.06.2015 в справі про порушення митних правил №0159/20918/15 від 12.06.2015 залишено без змін.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою від 12.06.2015, його - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Вважає постанову від 12.06.2015 незаконною, тому що вона не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки посадовою особою при винесенні постанови від 12.06.2015 не враховано, що 04.05.2014 під час проходження митного контролю через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС він, дійсно, перетинав державний кордон України, проте, не як водій, а як пасажир, а за кермом автомобіля «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 перебував громадянин Республіки Польща, який був власником автомобіля. Щодо зазначеної обставини позивач вказав у своїх поясненнях під час складання протоколу. Однак, вказаним поясненням в оскаржуваній постанові від 12.06.2015 не надано оцінки та не наведено будь-яких доказів, які підтверджують його вину в цій частині.

Крім того, позивач вказував на порушення митною службою, строків встановлених ст. 467 МК України, оскільки, факт порушення митних правил виявлено Ягодинською митницею - 02.07.2014, тобто в день внесення орієнтування до електронної бази даних «Інспектор 2006», а тому, вважає, що постанова від 12.06.2015 винесена Львівською митницею ДФС з порушенням строків притягнення його до відповідальності.

На підставі наведеного позивач просить суд скасувати постанову Львівською митницею ДФС від 12.06.2015, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Також у позовній заяві позивачем поставлено питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки постанови митниці ним були оскаржені та відповідь на останню скаргу він отримав тільки 25.10.2015, у зв'язку з чим строк було пропущено з поважних причин.

У судове засідання позивач не прибув, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи. Однак, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій представник позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник Львівської митниці ДФС у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Представник Державної фіскальної служби України у судове засідання не з'явилися, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, надіслав суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

При цьому, у своїх запереченнях представники послалися на те, 04.05.2014 ОСОБА_1 ввіз в Україну у митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1, однак, у строк, передбачений ст. 95 МК України, його не вивіз. При цьому, зауважили, що відповідно до витягів з електронної бази даних ЄАІС ДФС від 10.06.2015 в автомобілі «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 перебувало дві особи та що зазначений транспортний засіб ввозився на митну територію України 04.05.2014 саме під керуванням ОСОБА_1 в митному режимі «транзит». Крім того, вказували, що правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України, є триваючим, у зв'язку з чим є формально закінченим з моменту його офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 30.01.2015, тобто факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України виявлено Львівською митницею ДФС після проведення перевірки, у зв'язку з чим 30.01.2015, відповідно до ч.1 ст. 494 МК України складено протокол про порушення митних правил №0159/20918/15. Отже, документом що підтверджує факт виявлення порушення митних правил є протокол про порушення митних правил, а не наявне в електронних базах Єдиної автоматизованої системи та програмно-інформаційного комплексу «Інспектор 2006» орієнтування органу доходів та зборів щодо перевищення строку транзитного перевезення автомобіля, строком ніж десять діб. За таких обставин, вказували, що постанова за результатами розгляду справи винесена Львівською митницею ДФС - 12.06.2015, тобто у строк, встановлений ст. 467 МК України.

Суд, заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС, дослідивши наявні матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Так, статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засаді змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2015 старшим державним інспектором ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС Гнідець Р.М. складений протокол про порушення митних правил № 0159/20918/15 відносно гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МУ України (а.с.5-6).

При цьому, як вбачається з вказаного протоколу 30.01.2015 о 16 год. 00 хв. громадянин України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України в Польщу через міжнародний пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС смугою руху митного контролю «зелений коридор» автомобілем марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_2 як водій.

В ході митного контролю в програмно-інформаційному комплексі (ПІК) «Інспектор 2006» було виявлено орієнтування Ягодинської митниці ДФС від 02.07.2014 №03-70-54/18-4638 відносно ОСОБА_1 щодо складення протоколу про порушення митних правил у зв'язку з порушенням транзиту (не вивезенням) транспортного засобу «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1.

В результаті аналізу відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення (АСМО) «Інспектор 2006» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС було встановлено, що вказаний громадянин ввіз на митну територію України та не вивіз у встановлений термін транспортний засіб на іноземній реєстрації, а саме: 04.05.2014 о 02:36 год., через міжнародний пункт пропуску «Ягодин» митного поста «Ягодин» Волинської митниці, автомобіль марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 в режимі «транзит».

На момент складання протоколу ОСОБА_1 жодних документів, що підтверджують поломку даного автомобіля, хворобу чи інших документів що пояснюють неможливість вивезення даного транспортного засобу не надавалося. ОСОБА_1 не перебуває ні на постійному, ні на тимчасовому обліку в консульській установі за межами України про що свідчить відсутність відповідних відміток в його паспорті, є резидентом, тому транспортний засіб був ввезений ним на митну територію України в режимі «транзит» та мав бути вивезений ним поза межі митної території впродовж 10 діб, відповідно до вимог ст.95 МК України. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше ніж на десять діб, встановлений ст.95 МК України, строку доставки товарів, транспортних засобів, що має ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 470 МК України.

Також судом встановлено, що 20.02.2015 постановою Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МУ України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00грн., на яку позивачем 12.03.2015 було подано скаргу від 08.03.2015.

За результатами розгляду скарги позивача, постановою Державної фіскальної служби України від 06.04.2015 скасовано постанову Львівської митниці ДФС від 20.02.2015, а справу про порушення митних правил надіслано на новий розгляд.

В подальшому, 12.06.2015 Львівською митницею ДФС за результатами нового розгляду справи, винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МУ України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00грн., на яку позивачем 30.06.2015 було подано скаргу від 26.06.2015.

Відповідно до п. 57, 58 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Згідно з ч.1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст. 468-470, 474, 475, 477-481 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів.

За ст. 523 МК України справи про порушення митних правил від імені митниць, розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані і інші, визначені законами обставини.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з главою 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

За ч.1, 4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, пропуск ввезеного ОСОБА_1 автомобіля марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1, здійснено у порядку, передбаченому ч.1 ст.381 МК України, в митному режимі «транзит», на строк, передбачений ст. 95 МК України.

Таким чином, позивач 04.05.2014 ввіз в Україну у митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1, однак, його не вивіз та в інший митний режим, відповідно до законодавства, не помістив. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 93, 95 МК України позивач повинен був доставити даний автомобіль до органу доходів і зборів у строк до 14.05.2014 (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу до 09.05.2014). За таких обставин, позивач, станом на 30.01.2015 перевищив, встановлений ст. 95 МК України строк, більше як на 10 діб.

Водночас, позивач наголошував, що 04.05.2014 він дійсно перетинав державний кордон України, проте, не як водій, а як пасажир. При цьому, керував автомобілем марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 громадянин республіки Польща, який був його власником. За таких обставин, стверджував, що він не ввозив зазначений транспортний засіб на митну територію України.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Разом з тим, позивачем на підтвердження вказаних обставин не надано та в матеріалах справи не міститься жодних доказів. За таких обставин, твердження позивача про те, що він не ввозив на митну територію України автомобіль марки «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 та перетинав кордон як пасажир зазначеного транспортного засобу є необґрунтованими. При цьому, в матеріалах справи наявні витяги з електронної бази даних ЄАІС ДФС від 10.06.2015 які свідчать про те, що у транспортному засобі «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 перебувало дві особи та що зазначений транспортний засіб ввозився на митну територію України 04.05.2014 під керуванням ОСОБА_1 в митному режимі «транзит».

Стосовно твердження позивача щодо пропущення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 467 МК України суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України та чинне законодавство не містить поняття «триваюче правопорушення». У той же час від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим або виявленим, залежить можливість притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 та від 17.07.2007 № 22-14-493. Зокрема, зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином. При цьому фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02.08.2013 №6802-0-4-13/11 триваючими правопорушеннями визначаються правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, у вчиненні якого позивача визнано винним. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на десять діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. Отже, з огляду на викладене, порушення, передбачені ч. 3 ст. 470 МК України є триваючими.

При цьому, листом Міндоходів України від 30.08.2013 № 16666/7/99-99-24-03-09-17 роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення.

Враховуючи те, що ст. 467 МК України не містить вичерпного переліку триваючих порушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477-481, 485 МК України, стягнення за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, повинно бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення такого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, документом, що підтверджує факт виявлення порушення митних правил є протокол про порушення митних правил, а не наявне в електронних базах даних Інспектор 2006 та ЄАІС ДФС орієнтування органу доходів і зборів щодо перевищення строку транзитного перевезення автомобіля «Ford Streetka», р.н. НОМЕР_1 більше ніж на десять діб.

Факт вчинення позивачем порушення митних правил виявлено Львівською митницею ДФС 30.01.2015 після проведення перевірки, у зв'язку з чим, того ж дня складено протокол про порушення митних правил №0159/20918/15 від 12.06.2015 відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МУ України.

Постанова за результатами розгляду справи винесена Львівською митницею ДФС - 12.06.2015, отже, адміністративне стягнення накладено у встановлений ст. 467 МК України строк.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для скасування постанов від 12.06.2015 та від 28.07.2015, а відтак, відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до 99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлений шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанови, які позивач просить скасувати, ухвалено 12.06.2015 та 28.07.2015 Позивач звернувся до суду 30.10.2015 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що постанови митниці оскаржувались позивачем, відповідь на останню скаргу позивач отримав 25.10.2015, суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.159,160, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил ДФС України Смолянюка Т.Ю. про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: