Справа № 2а-1870/10058/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м.Київ К/800/57640/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про постановлення додаткового рішення по справі №2а-1870/10058/12 за позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Сумської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та визнання картки відмови недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" звернулось в суд з позовом до Сумської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області, в якому просило: визнати дії Сумської митниці Державної митної служби України щодо відмови у прийнятті митної декларації №805130000/2012/007711 від 27.06.2012 року протиправними; скасувати рішення про визначення країни походження товару №805130000/2012/0022/1 від 27.06.2012 року; визнати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №805130000/2/00349 від 27.06.2012 року протиправною; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на свою користь надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 20 481,30 грн. та ввізного мита у розмірі 85 186,50 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року, позовні вимоги задоволено: визнано протиправними дії Сумської митниці Державної митної служби України щодо відмови у прийнятті митної декларації №805130000/2012/007711 від 27.06.2012 року; скасовано рішення про визначення країни походження товару №805130000/2012/00221 від 27.06.2012 року; визнано протиправною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №805130000/2/00349 від 27.06.2012 року; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на користь публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 20 481,30 грн. та суму ввізного мита у розмірі 85 186,50 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року змінено, скасувавши в частині задоволення позову публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Сумської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на користь публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 20 481,30 грн. та ввізного мита у розмірі 85 186,50 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року залишено без змін.

Крім того, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року присуджено стягнути на користь позивача з державного бюджету України сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1056, 68 грн., сплачений ним при поданні позову.

Зважаючи на те, що дана постанова в подальшому була змінена постановою Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог майнового характеру, Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області звернулося до Вищого адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про перерозподіл судових витрат.

З цього приводу колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивачем - публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" було сплачено лише судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції, а подальше оскарження судових рішень відбувалося за ініціативи відповідача, який на момент апеляційного та касаційного оскарження був звільнений від сплати судового збору, а також приймаючи до уваги той факт, що постановою Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року фактично прийнято рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо перерозподілу судових витрат, а саме - судового збору, сплаченого позивачем у необхідному розмірі за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до платіжного доручення № 22432 від 26 грудня 2012 року та платіжного доручення №22477 від 27 грудня 2012 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1011, 91 грн. за подання позовних вимог майнового характеру та 44, 78 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

Загалом за подання адміністративного позову до суду першої інстанції позивачем було понесено судові витрати у сумі 1056, 68 грн.

Судом касаційної інстанції позов задоволено лише в частині немайнових вимог, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

З огляду на вищенаведене та, враховуючи процесуальні правила розподілу судових витрат, позивачеві підлягає присудженню судовий збір у сумі 44, 78 грн., який ним було сплачено за позовні вимоги немайнового характеру.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 94, 168 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про постановлення додаткового рішення задовольнити.

Провести перерозподіл судових витрат за постановою Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року в частині судового збору.

Присудити на користь позивача - публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" з державного бюджету України сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 44, 78 грн.

Постанова набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: