Справа № 813/2728/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/2728/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016р. Справа № 876/7969/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з’явився

позивача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Привокзальний ринок”

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015р. у справі №813/2728/15

за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Привокзальний ринок”

про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2015р. позивач: Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Привокзальний ринок" про стягнення коштів для погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідача включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, він перебуває на обліку у контролюючих органах та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Станом на 14.07.2015р. податковий борг відповідача становить 111253,33грн. і, як зазначив позивач, такий виник внаслідок несплати у встановлений законом строк самостійно визначених платником податків грошових зобов'язань за платежами “податок на додану вартість”, “збір за місця для паркування транспортних засобів”, “орендна плата з юридичних осіб”, “податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки”.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задоволив в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що станом на дату розгляду справи податковий борг відповідача перед бюджетом становить 111253,33грн., добровільно відповідачем не сплачений, тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): ТзОВ “Привокзальний” ринок оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що податковий орган повинен був звернутись до суду з поданням в порядку ст.183-3 КАС України, а не у порядку позовного провадження. Крім того, апелянт наголосив, що судом не зазначено, з яких видів податку стягнуто з відповідача вказану суму. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, Заслухавши суддю-доповідача у справі, сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виникла у зв’язку несплатою у встановлений законом строк зобов’язань, задекларованих у податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2015 рік від 18.02.2015p.

Податковий борг зі сплаті земельного податку виник у зв’язку несплатою у встановлений законом строк зобов’язань, задекларованих у податковій декларації з плати за землю від 18.02.2015p. за 2015 рік.

Відповідно до вимог п.14.1.156 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов’язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із положеннями п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Вимогами пункту 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, який подається контролюючому органу у строки, встановлені ПКУ. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із положеннями п.56.11 ст.56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пункту 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків згідно пункту 95.2. цієї ж статті провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно із нормами пункту 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведені положення Податкового кодексу України не встановлюють імперативної умови звернення в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України як обов'язкової підстави для подання позову про стягнення податкового боргу для розгляду в загальному порядку позовного провадження.

Відтак, податковий орган правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Що стосується доводів апелянта про невизначеність та необґрунтованість суми податкового боргу, що підлягає сплаті, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було чітко та в повному обсязі досліджено та встановлено розмір податкового боргу відповідача станом на момент розгляду справи, розмір та вид податку на підставі якого виник податковий борг, розмір та період часткового погашення податкового боргу.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявного у відповідача непогашеного податкового боргу в розмірі 111253,33грн. та необхідності його стягнення в примусовому порядку.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Привокзальний ринок” на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015р. у справі №813/2728/15 за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Привокзальний ринок” про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2015р. у справі №813/2728/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 20.04.2016р.