Справа № 826/1209/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15 квітня 2016 року 10 год. 10 хв. № 826/1209/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" до Державної авіаційної служби України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-середземноморські авіалінії", про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" (далі - позивач, ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ") до Державної авіаційної служби України (далі - відповідач, Державіаслужба) про:

- визнання протиправною бездіяльності Державіаслужби в особі Комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній (далі - Комісія) щодо ухилення від прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень, що оформлена листом від 17 грудня 2015 року №01-17-388 (далі - заява);

- зобов'язання Державіаслужби в особі Комісії прийняти рішення за наслідками розгляду заяви.

В обґрунтування позову зазначено, зокрема, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилася у незаконному ухиленні від прийняття рішення за результатами розгляду заяви, позивача позбавлено права здійснювати повітряні перевезення за маршрутом Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ. Право на експлуатацію повітряної лінії є комерційним правом авіаперевізника, що використовується з метою отримання прибутку, збільшення кількості робочих місць та, як наслідок, сплати податків до Державного бюджету України. Протиправна бездіяльність відповідача позбавляє позивача можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток від експлуатації повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/1209/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів.

У відповідному судовому засіданні судом задоволено відповідне клопотання та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача допущено товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-середземноморські авіалінії" (далі - третя особа, ТОВ "УС Авіа").

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування яких надано письмові докази, а представник відповідача не визнав позов та разом із представниками третьої особи просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи вище викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" є суб'єктом господарювання, який здійснює діяльність у галузі надання послуг із перевезення пасажирів та вантажу повітряним транспортом.

Право ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" на здійснення такої діяльності підтверджується наявною у матеріалах справи копією ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом, серії АГ №505921, виданої 27 червня 2012 року Державіаслужбою.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 94 Повітряного кодексу України (далі - ПК України), для виконання польотів з перевезення пасажирів, багажу та/або вантажу, пошти за плату та/або за наймом авіаперевізник повинен мати відповідне право на експлуатацію певної повітряної лінії.

Право на експлуатацію повітряної лінії надається уповноваженим органом з питань цивільної авіації за письмовою заявою авіаперевізника щодо певних повітряних ліній на виконання: регулярних повітряних перевезень у межах України; регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України; чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, що становлять систематичну серію, не менше одного рейсу на тиждень або не менше трьох рейсів на місяць; авіаційних перевезень в інших державах.

Уповноваженим органом з питань цивільної авіації є Державіаслужба.

Зокрема, відповідно до п.п. 1, 3 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520, Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Основними завданнями Державіаслужби є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; 2) внесення пропозицій Міністрові інфраструктури щодо забезпечення формування державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; 3) організація використання повітряного простору України; 4) здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

Порядок надання прав на експлуатацію повітряних ліній врегульовано Авіаційними правилами України "Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній", затвердженими наказом Державіаслужби від 24 жовтня 2015 року №686 (далі - Авіаційні правила).

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на виконання вище викладених норм, ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" звернулося до Державіаслужби із заявою про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України із частотою рейсів 3 рейси на тиждень строком із 01 січня 2016 року по 01 січня 2066 року.

До заяви додано: копії полісів з обов'язкового авіаційного страхування відповідальності за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу та третім особам (у тому числі згідно з вимогами тих держав, куди будуть виконуватися польоти); членів екіпажу ПС та іншого авіаційного персоналу; ПС; розрахунковий бізнес-план на експлуатацію повітряної лінії; відомості про парк ПС (тип, кількість, пасажиромісткість, державні реєстраційній номери); інформацію щодо обсягу сплачених коштів до Державного бюджету України за останні 12 місяців поспіль, що передували місяцю, у якому подана заява; відомості про осіб, яким належить переважне володіння та фактичний контроль над ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ".

Заяву Державіаслужбою внесено до порядку денного засідання Комісії на 29 грудня 2015 року.

29 грудня 2015 року відбулося засідання Комісії, на якому, крім інших питань, також розглядалася заява ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень із частотою 2 рейси на тиждень (з урахуванням усної заяви представника ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" про внесення змін до заяви, а саме про зменшення запитуваних частот) строком із 01 січня 2016 року по 01 січня 2066 року.

Результати засідання Комісії оформлені протоколом №8 від 29 грудня 2015 року.

Як вбачається зі змісту протоколу №8, копія якого міститься у матеріалах справи, рішення рекомендувати голові Державіаслужби надати ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ (частота рейсів: 2 рейси на тиждень) не прийнято.

У контексті вище викладених обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1, п.п. 1.4-1.6, п.п. 1.8-.1.10 розділу І Авіаційних правил, ці Авіаційні правила визначають процедуру надання, анулювання, відмови у наданні та обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній українським та іноземним авіаперевізникам незалежно від форми власності, внесення змін до документів про права на експлуатацію повітряних ліній.

Питання щодо надання, анулювання, відмови у наданні, обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній та внесення змін до документів про права на експлуатацію повітряних ліній розглядаються комісією з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній (далі - Комісія), яка утворюється наказом Державіаслужби. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, у тому числі цими Авіаційними правилами.

До повноважень Комісії належить розгляд питань щодо надання, відмови у наданні, обмеження обсягу, анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній, внесення змін до документа про право на експлуатацію повітряної лінії.

Основною формою роботи Комісії є засідання, яке збирається за рішенням голови Комісії. Голова Комісії повідомляє про час і місце проведення засідання Комісії.

Засідання Комісії проводиться у період з 26 по останнє число кожного місяця (за наявності хоча б однієї заяви або іншого питання, віднесеного до повноважень Комісії) і є правочинним, якщо в ньому беруть участь дві третини її членів.

На засіданні Комісії мають бути розглянуті та прийняті рішення щодо всіх заяв, що надійшли до Державіаслужби до 20 числа місяця, в якому проводиться засідання Комісії.

Порядок денний засідання Комісії та відомості про заяви, які будуть на ньому розглядатися, розміщуються на офіційному сайті Державіаслужби з дотриманням вимог законодавства України не пізніше першого робочого дня після 20 числа місяця, в якому має відбутися таке засідання.

У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що до Державіаслужби із заявою ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" звернулося 17 грудня 2015 року (лист від 17 грудня 2015 року №01-17-388), тобто із дотриманням строку, визначеного Авіаційними правилами.

Як уже зазначено вище, заяву Державіаслужбою включено до порядку денного засідання Комісії 29 грудня 2015 року.

Згідно з п. 1.13 розділу І Авіаційних правил, за результатами своєї роботи Комісія приймає вмотивоване рішення, в якому може рекомендувати Голові Державіаслужби:

- надати право на експлуатацію повітряної лінії;

- відмовити в наданні права на експлуатацію повітряної лінії;

- обмежити обсяг прав на експлуатацію повітряної лінії;

- внести зміни до документа про право на експлуатацію повітряної лінії;

- анулювати право на експлуатацію повітряної лінії;

- залишити заяву без розгляду.

Тобто, як вбачається з вище викладених норм, Комісія зобов'язана розглянути та прийняти рішення щодо усіх заяв, що надійшли до Державіаслужби до 20 числа місяця, у якому проводиться засідання Комісії.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про прийняття Комісією будь-якого із рішень, передбачених п. 1.13 розділу І Авіаційних правил, за результатами розгляду заяви.

Вище також уже зазначено, що у протоколі №8 міститься інформація про неприйняття Комісією рішення рекомендувати голові Державіаслужби надати ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ (частота рейсів: 2 рейси на тиждень), таке рішення не прийнято за результати відкритого голосування (за - 1, проти - 0, утрималося - 6).

При цьому, суд зазначає, що Авіаційними правилами не передбачено можливості Комісії прийняти рішення про неприйняття будь-якого рішення із рішень, передбачених п. 1.13 розділу І Авіаційних правил.

Зокрема, відповідно до п. 1.15, п. 1.17 розділу І, п. 2.13, п. 2.14 розділу ІІ Авіаційних правил, рішення Комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на засіданні членів Комісії.

Рішення Комісії може бути оскаржено Голові Державіаслужби протягом 20 днів з дня його затвердження або в судовому порядку.

Комісія приймає вмотивоване рішення щодо надання права на експлуатацію повітряної лінії, якщо авіаперевізник відповідає вимогам цих Авіаційних правил та відсутні підстави, передбачені ч. 8 ст. 94 ПК України.

Комісія приймає вмотивоване рішення про обмеження права на експлуатацію повітряної лінії, якщо є підстави, передбачені п.п. 1, 2 ч. 8 ст. 94 ПК України.

Комісія приймає вмотивоване рішення про відмову у наданні права на експлуатацію повітряної лінії, якщо є підстави, передбачені п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 94 ПК України.

Комісія приймає вмотивоване рішення щодо залишення заяви без розгляду, якщо авіаперевізником подані не всі документи, які передбачені п.п. 2.8 - 2.10 цього розділу.

Державіаслужба приймає рішення щодо кожної заяви та кожного питання, які розглядалися на засіданні Комісії, на підставі затвердженого відповідно до п. 1.14 розділу I цих Авіаційних правил протоколу.

Кожне рішення Державіаслужби оформлюється окремим наказом в день затвердження протоколу Комісії.

Отже, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд приходить до висновку, що всупереч п. 1.9 розділу І Авіаційних правил, Комісія ухилилася від прийняття будь-якого рішення щодо поданої ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно положень міжнародних договорів України, які були чинними та час проведення засідання Комісії 29 грудня 2015 року, суд зазначає наступне.

09 липня 1993 Урядами України та Ісламської Республіки Іран укладено угоду про повітряне сполучення між Україною та Ісламською Республікою Іран (далі - Угода 1993 року), якою не передбачалося прямого обмеження частоти виконання рейсів за договірними маршрутами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 8 Угоди 1993 року, кожна договірна сторона матиме право призначити письмово іншій договірній стороні одне авіапідприємство з метою експлуатації договірної лінії по встановлених маршрутах.

Після одержання такого призначення авіаційні влади іншої договірної сторони нададуть без затримки призначеному авіапідприємству відповідний дозвіл на виконання польотів.

Ємність, що забезпечується з урахуванням частоти сполучень та типу повітряного судна, яке використовується призначеними авіапідприємствами договірних сторін на договірних лініях, погоджуватиметься авіаційними владами за рекомендацією призначених авіапідприємств. У разі незгоди між призначеними авіапідприємствами договірних сторін ці питання підлягатимуть погодженню між авіаційними владами двох договірних сторін. До досягнення такої згоди ємність, яка забезпечується призначеними авіапідприємствами, залишається незмінною.

За результатами переговорів делегацій авіаційних влад Ісламської Республіки Іран та України, 03 липня 2001 року підписано Меморандум про взаєморозуміння, п. 3 якого визначено, що призначені авіапідприємства обох країн матимуть право експлуатувати договірні лінії із максимальною частотою 4 рейси на тиждень, за встановленими маршрутами.

Дію Меморандуму про взаєморозуміння від 03 липня 2001 року скасовано внаслідок підписання 21 червня 2014 року узгодженого Протоколу переговорів між компетентними авіаційними органами України та Ісламської Республіки Іран (далі - Протокол 2014 року) та парафування 21 червня 2014 року Меморандуму про взаєморозуміння щодо повітряного сполучення (далі - Меморандум 2014 року).

Згідно із Приміткою 1 до Протоколу 2014 року, обидві сторони зобов'язуються видати авіаперевізнику(-ам) іншої сторони дозвіл, відповідно до Меморандуму 2014 року, який є необхідним для здійснення пасажирських повітряних перевезень на основі тимчасового застосування домовленостей, до моменту остаточного підписання Меморандуму 2014 року.

Як зазначено у п.п. "а" та "б" ст. 1 парафованого Меморандуму 2014 року, іранська сторона повідомила про визначення авіакомпаній ""IranAir", "MahanAir", "Caspian", "TabanAirlines", "QeshmAirlines" у якості призначених авіапідприємств за встановленими маршрутами, та може у подальшому призначати інших авіаперевізників, а українська сторона повідомила про призначення ТОВ "УС Авіа" та ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ", та може у подальшому призначати інших авіаперевізників.

Відповідно до ст.2 парафованого Меморандуму 2014 року, призначені авіапідприємства обох сторін матимуть право здійснювати повітряні перевезення із максимальною частотою 7 рейсів на тиждень будь-яким типом повітряних суден при перевезенні пасажирів у відповідності до Переліку маршрутів, що доданий до Меморандуму про взаєморозуміння. Кількість дозволених частот буде збільшена до 14 на тиждень починаючи із 01 червня 2015 року. Будь-яке подальше збільшення частот буде предметом домовленостей між двома сторонами на підставі обґрунтування потребами повітряних перевезень.

Тобто, станом на дату проведення засідання Комісії існували виключно наступні обмеження, передбачені міжнародними договорами України та угодами між авіаційними органами влади України та Ісламської Республіки Іран:

- по-перше, з українського боку експлуатувати договірні лінії можуть два авіаперевізники: ТОВ "УС Авіа" та ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ";

- по-друге, кількість дозволених до експлуатації даними авіаперевізниками частот складає 14 рейсів на тиждень.

На момент звернення ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" до суду із позовом за маршрутами між Україною та Ісламською Республікою Іран ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" мало право здійснювати 7 рейсів на тиждень, а ТОВ "УС Авіа" - 4 рейси на тиждень. Тобто, не розподіленими залишалися 3 частоти на тиждень для здійснення авіаперевезень.

Отже, з урахуванням вище викладених норм та з'ясованих обставин суд вважає, що заявлена ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Державіаслужби в особі Комісії щодо ухилення від прийняття рішення за наслідками розгляду заяви є обґрунтованою та, як наслідок, такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно заявленої ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" позовної вимоги про зобов'язання Державіаслужби в особі Комісії прийняти рішення за наслідками розгляду заяви суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, постановою у справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг цих повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування, рішення органу має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дій) суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень (у тому числі колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

У вказаному судовому рішенні Європейського суду з прав людини також зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Отже, враховуючи вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд також вважає, що відновлення порушеного права ПрАТ "Авіакомпанія "МАУ" можливе не інакше як шляхом зобов'язання Державіаслужби в особі Комісії прийняти рішення за наслідками розгляду заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" до Державної авіаційної служби України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-середземноморські авіалінії", про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної авіаційної служби України в особі Комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній щодо ухилення від прийняття рішення за наслідками розгляду заяви приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень, що оформлена листом від 17 грудня 2015 року №01-17-388.

3. Зобов'язати Державну авіаційну службу України в особі Комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній прийняти рішення за наслідками розгляду заяви приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про надання права на експлуатацію повітряної лінії Київ - Шираз (Ісламська Республіка Іран) - Київ на виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень, що оформлена листом від 17 грудня 2015 року №01-17-388.

4. Присудити на користь приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" () здійснений ним судовий збір у розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної авіаційної служби України ().

Копії постанови направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда