Справа № 757/13869/15-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/800/41435/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в'їзду в Україну,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України про заборону в'їзду в Україну громадянину ОСОБА_3

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що рішенням Державної міграційної служби України від 5 листопада 2014 року заборонено в'їзд в Україну громадянину Грузії ОСОБА_3 терміном на 5 років.

Вказане рішення вмотивовано тим, що громадянин Грузії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальсності, підтримує злодійські традиції, має конфлікт з представниками інших «злодійських кланів», які можуть перебувати в Україні, що може призвести до загострення криміногенної обстановки та порушень громадського порядку, а також попередження скоєння тяжких або особливо тяжких злочинів, забезпечення охорони життя та здоров'я громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, захисту їх прав та законних інтересів.

Дане рішення винесено на підставі листа Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України від 29 жовтня 2014 року №9/7-14486 та матеріали стосовно осіб, які відносяться до категорії осіб з кримінальним статусом «злодій в законі», які можуть призвести до дестабілізації криміногенної обстановки в Україні, а також суперечить інтересам охорони громадського порядку та може загрожувати правам та законним інтересам громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, для розгляду та вирішення питань про заборону в'їзду та територію України терміном на п'ять років.

Також підставою для прийняття вказаного рішення слугував рапорт начальника відділу Головного управління боротьби з організованою злочинністю, долучений до листа від 29 жовтня 2014 року №9/7-14484, у якому відповідача повідомлено про наявність інформації щодо можливості в'їзду до України громадянина Грузії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відноситься до категорії «злодій в законі», кримінальне прізвисько «ОСОБА_3», має значний авторитет у кримінальному середовищі та може впливати на криміногенну обстановку в Україні.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VІ (далі - Закон №3773-VІ) встановлено, що в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;якщо при клопотанні про в'їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов'язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в'їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду - виїзду.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону №3773-VІ рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 3 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2013 року №1235 (далі - Інструкція) передбачено, що рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно по підпункту «б» пункту 4 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними органами за ініціативою підрозділів кримінальної міліції - у разі встановлення підстав для заборони в'їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Пунктом 5 Інструкції встановлено, що після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в'їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС України або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім'я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в'їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в'їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов'язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Згідно з пунктом 6 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в'їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Порядок направлення рішення про заборону в'їзду в Україну особі до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України, визначений у пункті 8 вказаної Інструкції.

Таким чином, суди дійшли до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують вказаних висновків судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді О.П. Стародуб

В.В. Швець