Справа № 127/3442/16-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3442/16-а
Провадження № 2-а/127/173/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Кондратюк І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про порушення при визначені розміру пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про порушення при визначені розміру пенсії.

Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у м. Вінниці з квітня 2008 року на підставі довідки про середньомісячну заробітну плату і стажу роботи на державній службі 32 роки в розмірі 90% заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Після цього позивач продовжував працювати на державній службі. З 17 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнений з державної служби у звязку з виходом на пенсію по віку. В квітні 2014 року позивач надав органам УПФУ необхідні документи для перерахунку пенсії. При перерахунку пенсії УПФУ в м. Вінниці не враховані суми матеріальної допомоги і індексації. Розрахунок пенсії проведений за ставкою 80%.

02.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Управлінні Пенсійного фонду у м. Вінниці щодо включення в обрахунок пенсії окремих виплат,а саме: суми індексації заробітної плати за період квітень 2012 року січень 2013 року в розмірі 4221,71 грн. та матеріальної допомоги на оздоровлення в березні 2013 року в розмірі 7506,88 грн., в березні 2014 року в розмірі 7949,08 грн.

Листом № 9/Т-2 від 16.02.2016 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, дане рішення позивач вважає протиправним та таким, що суперечить вимогам закону та порушує його права. Позивач просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо проведення пенсії в квітні 2014 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії з 17 квітня 2014 року з врахуванням сум матеріальної допомоги та індексації в загальній сумі 19677,67 грн. і застосувати при цьому ставку 90%.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому відповідач вказав, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спец. законів в тому числі до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 03.03.2016. позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсії за період з 17.04.2014 року до 22.08.2015 залишено без розгляду. Відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про порушення при визначені розміру пенсії.

За клопотанням представника відповідача слухання справи проводиться з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці з 17 квітня 2014 року як пенсіонер якому призначена пенсія за віком згідно положень Закону України «Про державну службу».

02.02.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про включення в суму заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця виплачену йому матеріальну допомогу на оздоровлення, суми індексації заробітної плати і застосувати при цьому ставку 90%.

У відповідь на звернення позивача управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці надано відповідь № 9/Т-2 від 16.02.2016 року, відповідно до якої позивачу відмовлено в перерахунку пенсії на тій підставі, що згідно із ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, інші виплати не відносяться до надбавок, передбачених законом, а тому не враховуються до заробітної плати із якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13 січня 2004 року № 5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Суд звертає увагу, що позивачу під час перебування на посаді державного службовця була виплачена матеріальна допомога та індексація в загальній сумі 19677,67 грн. за останніх 2 роки, з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується відповідною довідкою.

Однак, відповідачем при призначенні розміру пенсії позивачу вказані виплати не включені до обчислення її розміру. За наведеного, суд вважає, що вказані виплати, з яких були фактично нараховані та сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не Законів України «Про державну службу» , які щодо спірних відносин є загальними. Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 04 березня 2014 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13,21-350а13, 21-14а14 відповідно).

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким, чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону № 3723-XII, з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст.37 Закону №3723-XII в редакції до внесення змін Законами N 3668-VI та № 1166-VII.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з врахуванням інших виплат - матеріальної допомоги та суми індексації.

Відповідно до статей 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

ОСОБА_3 адміністративний суд від 13.06.2012 року № 1483/12/13-12 доводить до відома суддів місцевих загальних як адміністративних та апеляційних судів, що установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Статтею 162 ч. 3 КАС України зазначається, що суд при вирішенні справи може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання дії відповідача протиправними та про необхідність зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії з 23.08.2015 року ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги та індексації, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 13/1-602 від 07.04.2014 року і застосувати при цьому ставку 90 відсотків.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 гривень з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 5, 8, 9, 11, 17, 71, 159-163, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в квітні 2014 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії з 23.08.2015 року ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги та індексації, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 13/1-602 від 07.04.2014 року і застосувати при цьому ставку 90 відсотків.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя