Справа № 813/1797/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. Справа № 876/857/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Львівській області, треті особи: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ Держземагентства у Львівській області, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просила: 1) визнати протиправними дії ГУ Держземагентства у Львівській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка викладена у листі № 01-16/4-5626 від 05.09.2013 року; 2) зобов`язати ГУ Держземагентства у Львівській області розглянути клопотання від 06.08.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач ГУ Держземагентства у Львівській області у суді першої інстанції подав заперечення, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії ГУ Держземагентства у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівської району Львівської області, яка викладена у листі № 01-16/4-5626 від 05 вересня 2013 року. Зобов'язано ГУ Держземагентства у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06 серпня 2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

З цією постановою суду першої інстанції від 22.12.2014 р. року не погодився відповідач ГУ Держземагентства у Львівській області та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої постанови, а відтак вважає її такою, що підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА від 02.03.2010 р. № 124 надано окремим громадянам дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району за межами населеного пункту. Оскільки вказане розпорядження було чинним і поширюється на спірну земельну ділянку, тому позивачу правомірно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. На думку апелянта не можуть надаватись кільком громадянам дозволи на розробку проекту землеустрою на одну і ту саму земельну ділянку.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, в кому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 народилась і проживає в с. Басівка (територія Годовицько-Басівської сільської ради) Пустомитівської району Львівської області (а.с. 69).

08 серпня 2013 року позивач звернулась до відповідача ГУ Держземагентства у Львівській області з письмовим клопотанням від 06.08.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,30 га. для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно статей 116, 118 ЗК України. До клопотання долучено графічні та інші матеріали (а.с. 8).

За результатами розгляду вказаного клопотання відповідач ГУ Держземагентства у Львівській області листом № 01-16/4-5626 від 05.09.2013 року відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова обґрунтована тим, що розпорядженням голови Пустомитівської райдержадміністрації № 124 від 02.03.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту» на вказану позивачем земельну ділянку уже надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам, згідно з додатком, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 124 від 02.03.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту» надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам, згідно з додатком, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 79-84, 98-103).

Розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 172 від 16.03.2010 року «Про розгляд протесту прокурора Пустомитівського району від 16.03.2010 року № 627 на розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації № 124 від 02.03.2010 року» скасовано вказане Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року (а.с. 10, 11).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року визнано недійсним вказане Розпорядження № 172 від 16.03.2010 року. Однак ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.10.2010 року в справі № 22-7901/10 було скасовано це рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року і закрито провадження у справі (а.с. 12).

У подальшому розпорядженням голови Пустомитівської РДА № 455 від 06.05.2011 року «Про внесення змін в додаток до розпорядження голови районної державної адміністрації від 2 березня 2010 року № 124» визнано таким, що втратило чинність вказане вище Розпорядження № 172 від 16.03.2011 року, а також внесено зміни в додаток до Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року затвердивши його (список громадян) в новій редакції (а.с. 85-91, 104-110).

Таким чином, з моменту прийняття Розпорядження № 455 від 06.05.2011 року, почало діяти у новій редакції Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року щодо списку громадян, яким надається дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 року в справі № 2а-7817/11/1370 визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 455 від 06.05.2011 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2012 року скасовано вказану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 року та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2012 року, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 року залишено в силі (а.с. 13-18).

Отже, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 року в справі № 2а-7817/11/1370, якою визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 455 від 06.05.2011 року набрала законної сили із 22.10.2013 року, і саме з цієї дати відновилася дія Розпорядження № 172 від 16.03.2010 року.

Таким чином, станом на момент звернення позивача 08.08.2013 року з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і на дату відмови відповідача від 05.09.2013 року, діяло Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року із списком громадян згідно Розпорядження № 455 від 06.05.2011 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що з досліджених картографічних матеріалів видно, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,30 га. на яку претендує позивач не входить до загальної території земельних ділянок щодо яких Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам, згідно з додатком (списком громадян).

Тому є безпідставним покликання відповідача на Розпорядження № 124 від 02.03.2010 року як на підставу для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із положеннями частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма цієї статті).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Також аналіз статей 116, 118 ЗК України дає підстави вважати, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. Тому у суду не має підстав вважати приорітетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, відмовляючи у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач вказав на ту обставину, яка не передбачена у частині сьомій статті 118 ЗК України, а саме: наявність дозволу на розробку проекту землеустрою іншим особам.

Тому, підстава, з якої відповідач виніс оскаржену відмову, не узгоджується з приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що на розглядувану земельну ділянку крім позивача претендують інші особи.

За таких обставин твердження позивача про незаконність рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обґрунтованим.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду від 22.12.2014 р. винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.04.2016 року.