Справа № 813/464/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року № 813/464/16

о 12 год., 04 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомСокальського районного центру зайнятості, представник ОСОБА_1
доСокальської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної Казначейської служби України в Сокальському районі, представник не прибув
проскасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Сокальський районний центр зайнятості звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сокальської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної Казначейської служби України в Сокальському районі у якому просить скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № 000794103 від 06.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний з висновками податкового органу про те, що позивачем не несвоєчасно сплачено (несвоєчасно перераховано) єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, та безпідставністю застосування до нього штрафу у розмірі 2017,91 грн. та нарахування пені у розмірі 40,36 грн. оскільки позивачем 03.10.2013 року подано в Управління державного казначейства України у Сокальському районі платіжні доручення щодо сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 20179,07 грн., тобто до закінчення встановленого законом граничного терміну сплати єдиного внеску 20.10.2013 року. Несвоєчасне поступлення вказаних коштів на рахунок відповідача спричинено неналежним виконанням управлінням Державної казначейської служби України у Сокальському районі своїх обовязків щодо своєчасного перерахування (списання) на рахунки ДПІ сум єдиного внеску.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог повністю з підстав, що відповідачем правомірно винесено спірне рішення, яким застосовано штраф у розмірі 2017,91 грн. та нараховано пеню 40,36 грн. за кожен день прострочення платежу починаючи з 22.10.2013 року по 23.10.2013 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, 25.03.2016 року через канцелярію суду подав клопотання в якому просив розглядати справу без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

06.11.2015 року Сокальською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, до позивача згідно ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» застосовано штраф у розмірі 2017.19 грн., та нарахована пеня у розмірі 40,36 грн. за період з 22.10.2013 року до 23.10.2013 року.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 5 ст. 9 цього ж Закону, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Згідно ч. 8 ст. 9 цього ж Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

За несвоєчасне списання/зарахування коштів з/на рахунків/и клієнтів банки несуть відповідальність згідно із законодавством України та укладеними договорами.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки згідно листа № 04-24/422 від 01.04.2016 року Управління Державної Казначейської служби України в Сокальському районі платіжні доручення по Сокальському районному центру зайнятості на перерахування податків до заробітної плати за вересень 2013 року були подані в УДКСУ у Сокальському районі Львівської області 03.10.2013 року, а саме: платіжні доручення № 1080 від 03.10.2013 року, № 1076 від 03.10.2013 року, № 1077 від 03.10.2013 року, № 1081 від 03.10.2013 року, № 1078 від 03.10.2013 року, № 1079 від 03.10.2013 року. Представник відповідача вказану інформацію жодними доказами не спростувала.

Відповідно спірне рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки позивачем своєчасно, у встановлений законом строк сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 20179,07 грн., тобто до закінчення встановленого законом граничного терміну спати єдиного внеску 20.10.2013 року, а несвоєчасне поступлення вказаних коштів на рахунок Сокальської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області вчинене не з вини позивача і не залежно від його волі, відтак, підстави для застосування до позивача фінансових санкцій - штрафу у розмірі 2017,91 грн. та нарахування пені у розмірі 40,36 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 22.10.2013 року до 23.10.2013 року у відповідача відсутні.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення позовних вимог відповідачем.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем було зроблено частково.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Сокальського районного центру зайнятості до Сокальської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної Казначейської служби України в Сокальському районі про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000794103 від 06.11.2015 року підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Сокальської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 007941703 від 06.11.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 18.04.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.