Справа № 826/3777/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/59120/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Мороза В.Ф.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Донця О.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ТОВ "Селтон" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", Державна податкова інспекція у Печерському районі Міндоходів у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення,

у с т а н о в и л а :

ТОВ "Селтон" звернулось з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.02.2014 року №4122-09/103 щодо відмови у наданні висновку про продовження строків розрахунків по операціям за зовнішньоекономічним Контрактом №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 р., укладеним між ДК «Туркменгаз» та позивачем до 01.03.2014 року; зобов'язати Відповідача розглянути звернення позивача щодо надання висновку про продовження строків розрахунків по операціям за зовнішньоекономічним Контрактом Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 р., укладеним між ДК «Туркменгаз» та позивачем по суті.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача оформлене листом №4122-09/103 від 14.02.2014 р. щодо відмови у наданні висновку про продовження строків розрахунків по операціям за зовнішньоекономічним Контрактом №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 р., укладеним між ДК «Туркменгаз» та ТОВ «Селтон» до 01.03.2014 року. Зобов'язано відповідача розглянути звернення позивача щодо надання висновку про продовження строків розрахунків по операціям за зовнішньоекономічним Контрактом Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 р., укладеним між Державним концерном «Туркменгаз» та позивачем.

Рішення судів мотивовано тим, що в додатковій угоді №1 від 15.01.2014 до Контракту №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 зафіксовано, що причиною зміни строку оплати вартості поставлених товарів є скрутне фінансове положення ДП «Туркменгаз». Крім того, із листа ДП «Туркменгаз» №15/6-508 від 13.02.2014 зафіксовано гарантування оплати продукції (фільтрів) Державним концерном «Туркменгаз» до 01.03.2014.

Не погодившись з рішенням судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить їх скасувати, та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.04.2013 між позивачем та Державним концерном «Туркменгаз» укладено Контракт №Tgaz-15/7-17, відповідно до якого позивач продає, а ДК «Туркменгаз» купує на умовах DAP продукцію, відповідно до опису, кількості, технічній характеристиці та цінами, що зафіксовані в Додатку №1. Згідно п. 3.1. контракту, покупець виконує оплату за кожну партію поставленого товару по факту його доставки в кінцевий пункт призначення, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати надання документів в банк покупця згідно п. 3.4 даного контракту.

Перша частина фільтра-сепаратора для очищення газу була виведена за митні межі України 20.06.2013, що підтверджується відміткою митниці на вантажно-митній декларації форма МД-2 №100270000Є2013Є557207 та значиться на Міжнародній товарно-транспортній накладній А №126851. Друга частина фільтра-сепаратора для очищення газу природного була введена за митні межі України 15.10.2013 що підтверджується відміткою митниці на вантажно-митній декларації (форма МД-2) №100270000/2013/559121 та значиться на Міжнародній товарно-транспортній накладній А №569270.

19.06.2013 р. позивачем видано Інвойс №323 на суму 1 489 545,64 доларів США та 31.07.2013 р. Інвойс №426 на суму 1 047 416,86 доларів США.

Державний концерн «Туркменгаз» взяті на себе зобов'язання з оплати у встановлені контрактом строки виконав частково, а саме у встановлені сторонами терміни не здійснив оплату згідно інвойсу № 426 від 31.07.2013 на суму 1047416, 86 доларів США, в зв'язку з чим сторонами було укладено додаткову угоду від 15.01.2014, якою продовжено термін розрахунків за контрактом в частині термінів розрахунків до 01.03.2014 року.

Оплата згідно інвойсу № 426 від 31.07.2013 була здійснена 07.02.2014 та 21.02.2014.

В зв'язку з тим, що терміни розрахунків за контрактом перевищують 90 днів, позивач звернувся до відповідача з відповідними листами-зверненнями від 03.02.2014 № 460, від 13.02.2014 № 472 щодо надання висновку про продовження строків, у яких просив надати висновки щодо продовження строків розрахунків за контрактом №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 на поставлену продукцію - фільтроелементів, згідно ВМД № 100270000/2023/559121 на суму 1 047 416, 86 доларів США до 1 березня 2014 року.

На листи-звернення від 03.02.2014 № 460, від 13.02.2014 № 472 відповідач листом від 14.02.2014 № 4122-09/103 повідомив, що відповідно до умов контракту, термін розрахунків складає 30 банківських днів з моменту надання документів в банк, тобто в законодавчо встановлені строки, інших стоків поставки контрактом не передбачено. Також відповідач повідомив, що для отримання продовження строку розрахунків на певний період, тобто до 01.03.2014, необхідно надати відповідне обґрунтування (документи, що підтверджують наявність обставин, які призвели до продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією).

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 постанови Правління Національного Банку України №475 від 16.11.2012 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у ст.2 вищевказаного Закону строків проведення розрахунків за такими операціями визначено в Порядку затвердженому постановою КМУ від 29 грудня 2007 року № 1409.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Відповідно до п. 4 Порядку для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи: складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до листа звернення від 03.02.2014 № 460 позивачем було додано копії листа Державного концерну «Турменгаз» від 16.05.2011 № 15/7-1858, контракту №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 інвойс № 426 від 31.07.2013, міжнародна товарно-транспортна накладна, вантажна митна декларація форма МД-2 № 100270000/2013/559121. До листа-звернення від 13.02.2014 № 472 позивачем було додано гарантійний лист від 13.02.2014 № 15/6-508, додаткову угоду №1 від 15.01.2014 до контракту №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 року.

Крім того, відповідно до додаткової угоди №1 від 15.01.2014 до Контракту №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013 (що була додана до листа-звернення від 13.02.2014 № 472) зафіксовано, що причиною зміни строку оплати вартості поставлених товарів є скрутне фінансове положення ДП «Туркменгаз». Крім того, із листа ДП «Туркменгаз» №15/6-508 від 13.02.2014 (що також додавався до листа-звернення від 13.02.2014 № 472) зафіксовано гарантування оплати продукції (фільтрів) Державним концерном «Туркменгаз» в сумі 1047416,86 доларів США до 01.03.2014.

Також, листом зверненням №430 від 16.01.2014 року позивач пояснив затримку проведення оплати ДП «Туркменгаз» тим, що позивачем було виконано умови Контракту за менший проміжок часу, аніж зафіксовано в його умовах, а тому ДП «Туркменгаз» не встигло підготувати документи для проведення оплати.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про безпідставність відмови позивачу в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, а саме за Контрактом №Tgaz-15/7-17 від 30.04.2013, оформленої листом від 14.02.2014 № 4122-09/103.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, які відповідно до закону є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець