Справа № 814/2030/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Київ К/800/18345/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючого судді:Вербицької О.В.
Суддів: Лосєва А.М.
Маринчак Н.Є.
за участю:
секретаря - Мартиненка Г.В.

представника позивача - Квашука О.Д.

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р.

у справі № 814/2030/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Югцемент»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Югцемент» (далі - позивач, ПАТ «Югцемент») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ у м. Одесі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 03 листопада 2011 р. № , від 04 квітня 2012 р. № .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі СДПІ у м. Одесі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Крім того, позивачем подано клопотанням про заміну Публічного акціонерного товариства «Югцемент» на Публічне акціонерне товариство «Дікергофф Цемент Україна».

Перевіривши доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості поданого клопотання та наявності підстав для його задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

СДПІ у м. Одесі проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Югцемент» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2011 року, за результатами якої складено акт від 18 жовтня 2011 року №950/36/00203031.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем ст.ст. 5, 6, 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», що призвело до завищення позивачем валових витрат, у зв'язку із включенням до їх складу коштів, сплачених контрагентам в якості оплати за товари (послуги), які ПАТ «Югцемент» не отримував.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: № (форма П) від 03 листопада 2011 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 11 921 693,00 грн.; № (форма Р) від 04 квітня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» на 5 196 258,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, непідтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 вересня 2010 р. позивачем укладено договір поставки з ТОВ «Профінтербудсервіс», за умовами якого останнє зобов'язувалось поставити стальні ролики.

22 лютого 2010 р. позивачем укладено договір на постачання природного газу з ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД», згідно якого контрагент у період з березня по грудень 2010 р. постачав позивачу 100 тис. м2 газу щомісяця.

21 січня 2010 р. позивачем укладено договір поставки з ТОВ «Технопостач-Миколаїв», відповідно до якого позивач придбав засоби захисту (респіратори, комбінезони).

11 серпня 2010 р. позивачем укладено договір підряду із АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», за умовами якого контрагент виконував роботи з облаштування проїздів з дорожніх пліт.

10 квітня 2008 року між ПАТ «Югцемент» та ТОВ ІІ «Дікергофф Україна» було укладено договір про надання управлінських послуг, за умовами якого останнє надавало позивачу щомісяця комплекс управлінських послуг, які визначені в додатку № 1 до цього договору.

Також між позивачем та ТОВ «Ренейссанс Констракшн» були укладені договір №16-001-09 від 02 лютого 2009 року (щодо виконання будівельних робіт) та договір №16/010/09 від 10 червня 2009 року (щодо монтажу обладнання).

Фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку із господарською діяльністю платника податків підтверджено первинними документами, зокрема, податковими накладними, платіжними дорученнями, виписки банківських установ, актами надання послуг тощо.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено реальні зміни майнового стану позивача за спірними господарськими операціями.

Також, як встановлено судами, виконання договорів, укладених між позивача з ТОВ «Профінтербудсервіс», ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД», ТОВ «Технопостач-Миколаїв», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», ТОВ «Ренейссанс Констракшн» і ТОВ ІІ «Дікергофф Україна», підтверджено відповідними рішеннями судів в інших справах.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування валових витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р. та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Здійснити процесуальне правонаступництво Публічного акціонерного товариства «Югцемент» на Публічне акціонерне товариство «Дікергофф Цемент Україна».

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді А.М. Лосєв

Н.Є. Маринчак