Справа № 756/2576/16-а
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.04.2016 Справа № 756/2576/16-а
Унікальний № 756/2576/16-а
Справа № 2-а/756/122/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Бондар К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПС роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві Занюк Лідії Борисівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову відповідача № 1 - інспектора роти № 7 батальйону № 3 УПС МВС України в м. Києві Занюк Л.Б. серії ПС2 № 813770 від 11.02.2016 р. про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 11 год. 45 хв. позивач перебувала за кермом автомобіля НОМЕР_1 та рухалась від станції метро «Поштова площа» до станції «Контрактова площа» по вул. Сагайдачного.

Як вказано у позові, позивач відчула різкий біль у правому оці, що супроводжувався почервонінням ока та сльозотечею, що спонукало позивача зупинити автомобіль та включити «аварійну сигналізацію». При цьому вона побачила, що зупинилась напроти магазин «Люксоптика» де є лікар-офтальмолог та пішла до нього. Позивачу було надано лікарську допомогу з правого ока було видалено чужорідне тіло (нарощена вія) та встановлено діагноз «кон`юктевіт». У подальшому повернувши до свого автомобіля НОМЕР_2 побачила, що біля нього вже перебувають працівники поліції, які звинуватили позивача у порушення ПДР України, а саме в межах дії дорожнього знаку. У подальшому позивачу повідомили, що вони не повинні нічого пояснювати водію автомобіля, який порушує правила паркування та склали оскаржувану постанову.

Тому позивач вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати, так як не порушувала Правила дорожнього руху України та те, що надавала працівникам поліції консультативний висновок щодо стану свого правого ока.

У судовому засіданні позивач підтримала свій позов у повному об'ємі. При цьому неодноразово перебивала головуючого при з'ясуванні обставин справи за її позовом та стверджувала, що вона є юристом та має червоний диплом після закінчення національного університету ім. Т.Г. Шевченко, але жодного доказу щодо підтвердження своїх слів, суду так і не надала.

Ні представник відповідача № 1 - УПС МВС України у м. Києві ні відповідач № 2 - ІПС Занюк Л.Б. у судове засідання так і не з'явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу по наявних у справі матеріалам відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у відсутності суб'єкта оскарження та представника відповідача № 1.

Тому заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом у відповідності до постанови серії ПС2 № 813770 від 11.02.2016 р. про адміністративне правопорушення, який складено ІПС роти № 7 батальйону № 3 УПС МВС України в м. Києві Занюк Л.Б. встановлено, що 11.02.2016 р. о 12 год. 20 хв. водій повул. Сагайдачного 16 а в м. Києві здійснила зупинку та стоянку автомобіля НОМЕР_2 у межах 30 м. від дорожнього знаку «Зупинка громадського транспорту», чим створив суттєву перешкоду в русі автобусу, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України та порушив ч. 3 ст. 122 КУпАП (як вказано у постанові) та притягнуто позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., тобто у межах ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до норми ч. 1 ст. 122 КУпАП «перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2 ст. 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи факт того, що позивач ОСОБА_3 заперечує про скоєння нею адміністративного правопорушення - зупинку та стоянку автомобіля поблизу зупинки громадського транспорту, а відповідач - ІПС роти № 7 батальйону № 3 УПС МВС України в м. Києві Занюк Л.Б. у судове засідання так і не з'явилась та з незрозумілих підстав склала постанову про адміністративне правопорушення без протоколу за ч. 3 ст. 122 КУпАП замість ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про низький професійний рівень та необізнаність щодо законодавства, що регулює ПДР України та кодексу України про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному об'ємі, не зважаючи на її нетактовну поведінку у судовому засіданні.

У відповідності до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому постанова про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 грн. підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. 7, 10, 11, 69, 71, ст. 159, 161, 162 КАС України, ст. 122, 254, ст. 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ПС роти № 7 батальйону № 3 УПС МВС України в м. Києві Занюк Л.Б. від 11.02.2016 р. серії ПС2 № 813770 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя К.А. Васалатій