Справа № 813/3049/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Справа № 876/675/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Носа С.П., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом у якому просить суд визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12.03.2015 року № 36-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани, визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 27.05.2015 року № 63-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем при прийнятті спірних наказів не з'ясовано усіх обставин, які стали підставою для їх винесення, не враховано ступінь вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Акт службового розслідування, на думку позивача, складено поверхнево, без дослідження фактів, що підтверджують суть звинувачень. Службове розслідування проведено без повідомлення позивача про його проведення та без його участі. З актом службового розслідування позивач ознайомлений не був. Стверджує, що у спірних наказах та акті службового розслідування, крім загальних норм законодавства та загальних, поверхневих фраз відповідачем не наведено жодного факту про неналежне виконання позивачем службових обов'язків та порушення загальних правил поведінки державного службовця, не зазначено в чому дії позивача порочать його як державного службовця та дискредитують державний орган, у якому він працює. Крім цього, зазначає, що перед прийняттям спірного наказу від 12.03.2015 року, відповідачем жодного службового розслідування щодо виявлення та перевірки фактів порушення вимог пункту 2.1 «Положення про екологічний контроль у пунктах пропуску через державний кордон та в зоні діяльності регіональних митниць», затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 08.09.1999 року №204 (надалі - Положення), проведено не було. Про проведення такого розслідування позивача не повідомлялося, жодного акту, де б було зазначено суть звинувачень або підозри у порушенні вимог законодавства складено не було. У зв'язку з чим, вважає вищевказані накази безпідставними, такими що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та мотиви прийняття яких побудовано лише на припущеннях і без врахування всіх фактичних обставин.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд виходив з того, що наявними у справі документами не підтверджується факту встановлення відповідачем вини саме позивача у порушенні трудової дисципліни, не встановлено причин та умов, які спонукали його як працівника вчинити дисциплінарний проступок, а також обставин, за яких його вчинено.

Крім того, зі спірного наказу від 12.03.2015 року вбачається, що за зазначене у наказі порушення, крім позивача, до дисциплінарної відповідальності притягнуто і інших держінспекторів, які працювали протягом січня-лютого 2015 року в ПЕК «Рава-Руська», що також не підтверджує встановлення відповідачем вини саме позивача та вказує на поверхневий підхід щодо оцінки зазначених у службовій записці обставин та прийняття спірного наказу. Також, відповідачем притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності без проведення службового розслідування, як інституту в ході проведення якого повинна бути перевірена інформація про порушення позивачем трудової дисципліни, а також встановлення наявності (відсутності) вини позивача та її ступеня, чи зняття з позивача звинувачень або підозри, чим, на думку суду, порушено його законодавчі гарантії щодо наявності можливостей адміністративного захисту як працівника. Наданими відповідачем суду письмовими документами не підтверджується наявності у позивача обов'язку повідомляти керівництво відділу про факти виявлення записів у журналі реєстрації відгуків, пропозицій, заяв та скарг громадян. Відтак вимоги про скасування наказу від 12.03.2015 року №36-к є обґрунтовані.

Щодо наказу від 27.05.2015 року № 63-к, то підставою для його прийняття є акт службового розслідування від 29.04.2015 року, проведеного на підставі наказу № 43-і від 22.04.2015 року щодо дій провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_1 під час здійснення радіологічного контролю вантажу у МАПП «Рава-Руська» 11.04.2015 року.

Із змісту згаданого акту службового розслідування вбачається, що 11.04.2015 року приблизно в 22:00 користувач з ніком ОСОБА_2 або особа, яка ним представилась звернувся на пост екологічного контролю МАПП «Рава-Руська» для проходження радіологічного контролю транспортного засобу Renault Megan, що ввозився на митну територію України призначенням для департаменту соціального захисту населення. У процесі спілкування особа, зовні та голосом схожа на державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_1, допустила на адресу особи, що звернулася на пост екологічного контролю МАПП «Рава-Руська» для проходження радіологічного контролю, висловлювання та натяк, у якому вбачається спроба одержання неправомірної вигоди. Відео мається в мережі Інтернет.

Разом з тим, з відеозапису суд не може встановити обставин, встановлених у акті службового розслідування та спірному наказі. Не вбачається, що саме позивачем неналежно виконуються службові обов'язки та має місце порушення «Загальних правил поведінки службовця».

На неодноразові виклики в якості свідка, особа, яка, за твердженням відповідача, розмістила вказане відео у мережі Інтернет під ніком ОСОБА_2 (ОСОБА_2), в судове засідання для надання свідчень про обставини, що мали місце 11.04.2015 року, не прибула. На адресу суду неодноразово повертався поштовий конверт, який надсилався на адресу вказаної особи, з відміткою органу поштового зв'язку за закінченням встановленого строку зберігання. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника. Вказана позиція також узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 07.07.2015 року у провадженні № К/800/65291/13.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що роботодавцем виявлені конкретні порушення трудової дисципліни з боку позивача, що являлись підставою для наказу від 12.03.2015 року №36-к. Так, позивач порушив вимоги п.2.1 Положення про екологічний контроль у пунктах пропуску через державний кордон та в зоні діяльності регіональних митниць і митниць. В журналі реєстрації відгуків, пропозицій, заяв та скарг, мається скарга перевізників на роботу держінспекторів від 25.01.2015 року, однак до моменту проведення перевірки жодною посадовою особою про даний факто не повідомлено керівництво відділу для реагування. Порушено вимоги посадової інструкції. Судом не взято до уваги строк звернення до суду, оскільки під розписку позивача ознайомлено з наказом 12.03.2015 року, а позов заявлено 16.06.2015 року.

Відносно наказу від 27.05.2015 року №63-к, то за наслідками службового розслідування, позивач перебуваючи 11.04.2015 року на робочому місці здійснив спробу вимоги неправомірної вигоди від невстановленої фізичної особи. Зазначені дії вчинені всупереч вимогам наказу Головного управління Державної служби України від 04.08.2010 року №214 «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця». Від пояснень позивач відмовився, що підтверджується актом. Від ознайомлення акту службового розслідування він також відмовився. Поведінка позивача, яка зафіксована на відео в Інтернеті є такою, що дискредитує державний орган із яким він перебуває у трудових відносинах.

Не погодившись з апеляційною скаргою, позивач скерував до суду свої заперечення, де зазначив, що п. 2.1Положення не передбачає обов'язок інспектора повідомити про скарги в журналі керівництву. Відтак вина відсутня. До відповідальності притягнуто без службового розслідування. З приводу іншого наказу, то із запису неможливо встановити обставин про які зазначено в акті.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її частково аргументованою.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що начальником Державної екологічної інспекції у Львівській області 12.03.2015 року прийнято наказ № 36-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі службової записки начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_3 щодо неналежного виконання посадових обов'язків держінспекторами відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області, які працювали протягом січня-лютого 2015 року у ПЕК «Рава-Руська», а саме за порушення вимог п. 2.1 Положення та для попередження виникнення аналогічних порушень у подальшій роботі, керуючись підпунктом 7 пункту 10 Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136, ст. 147 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) та ст. 14 Закону України «Про державну службу», яким серед іншого позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання своїх службових обов'язків).

Слід погодитись з позицією місцевого суду, що наявними у справі документами не підтверджується факту встановлення відповідачем саме позивача у порушенні трудової дисципліни, не встановлено причин та умов, які спонукали його як працівника вчинити дисциплінарний проступок, а також обставин, за яких його вчинено.

Разом з тим, згідно ч.3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Так, як позивача, 12.03.2015 року, під підпис, ознайомлено із змістом наказу № 36-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач з вимогою скасувати вказаний наказ звернувся до суду 16.06.2015 року та не навів аргументованих доводів для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. З цього приводу й не висловився жодним чином місцевий суд.

Начальником відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_3 21.04.2015 року складено службову записку з проханням ініціювати службове розслідування з метою з'ясування достовірності інформації зафіксованої на відео, яке опубліковане 18.04.2015 року на сайті www.youtube.com.

Суть відео: 11.04.2015 року приблизно в 22:00 користувач з ніком ОСОБА_2 або особа, яка ним представилась (коментар ОСОБА_2 до відео … це була субота перед Пасхою, ….. і була година вже десь 10 вечора……) звернувся на пост екологічного контролю МАПП «Рава-Руська» для проходження радіологічного контролю транспортного засобу Renault Megan, що ввозився на митну територію України за призначенням для Департаменту соціального захисту населення.

У процесі спілкування особа, зовні та голосом схожа на державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_1, допустила на адресу особи, що звернулася на пост екологічного контролю МАПП «Рава-Руська» для проходження радіологічного контролю, висловлювання та натяк, у якому вбачається спроба одержання неправомірної вигоди, а саме…щось виділити зможеш ?.... з подальшою відповіддю ОСОБА_2 про сплату тільки офіційних платежів.

27.05.2015 року начальником Державної екологічної інспекції у Львівській області відповідно до акту службового розслідування від 22.04.2015 року, підпункту 7 пункту 10 Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136, ст. 147 КЗпП України та ст. 14 Закону України «Про державну службу», прийнято наказ № 63-к, згідно якого позивачу оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків та порушення «Загальних правил поведінки державного службовця», затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 року за № 214.

Так, згідно зі статтею 14 Закону України «Про державну службу» за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення, передбачені чинним законодавством про працю України, а також можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу як попередження про неповну службову відповідність й затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

За правилами статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу».

З урахуванням вищенаведених вимог законодавства, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення та час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника.

З аналізу змісту акта службового розслідування вбачається, що комісією чітко не встановлено, що саме позивачем вчинено дії, які вказують на неналежне виконання ним службових обов'язків та порушення «Загальних правил поведінки державного службовця».

Також, на неодноразові виклики в якості свідка, особа, яка, за твердженням відповідача, розмістила вказане відео у мережі Інтернет під ніком ОСОБА_2 (ОСОБА_2), в судове засідання для надання свідчень про обставини, що мали місце 11.04.2015 року, не прибула.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача, як на докази правомірності прийняття спірного наказу на копії з Журналу прийому та передачі зміни та розподілу службових обов'язків між держінспекторами поста екоконтролю МАПП «Рава-Руська», оскільки такі не підтверджують обставин, що стали підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які неодноразово витребовувалися для необхідності підтвердження фактів і суті звинувачень, що стали підставою для проведення службового розслідування та прийняття спірного наказу № 63-к від 27.05.2015 року, відповідачем та його представником, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, надано не було.

Відтак, з врахуванням наведеного, на думку суду, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника.

Вказана позиція також узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 07.07.2015 року у провадженні № К/800/65291/13.

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про не в повній мірі правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до частково неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.155, 160 ч.3, 195, 198, 200, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області - задоволити частково.

Скасувати частково постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року по справі №813/3049/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів.

Позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12 березня 2015 року №36-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани ОСОБА_1 залишити без розгляду.

В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року по справі №813/3049/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді С.П. Нос

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 25.04.2016 року