Справа № 561/74/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Снітчук Р.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2016 р. Справа № 561/74/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Зарічненської селищної ради Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "17" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 71/5-2016 від 29 січня 2016 року, яким скасовано рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради № 24 від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на розробку комплексної схеми встановлення тимчасової споруди ОСОБА_3.» та № 26 від 26 лютого 2013 року «Про розгляд заяви ОСОБА_3.»

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_3 до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 71/5-2016 від 29 січня 2016 року задоволено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що виконавчий комітет Зарічненської селищної ради при прийнятті рішення № 24, 26 діяв не у встановлений законодавством спосіб та не в межах наданих законом повноважень. Судом першої інстанції не було враховано, що Зарічненська селищна рада, приймаючи рішення № 71/5-2016 від 29 січня 2016 року скасовувала не свої, тобто власні, попередні рішення, а рішення виконавчого комітету, який являється виконавчим органом ради.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 197 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішеннями виконавчого комітету Зарічненської селищної ради Рівненської області від 26 лютого 2013 року № 24 та № 26 позивачу надано дозвіл на розробку комплексної схеми встановлення тимчасової споруди в смт. Зарічне на земельній ділянці із земель запасу житлової та громадської забудови в смт. Зарічне між будинками № 2 по вул. Лесі Українки та № 21 по вул. Фестивальна; затверджено комплексну схему встановлення тимчасової споруди, надано дозвіл на розробку паспорта прив'язки тимчасової споруди павільйону для здійснення підприємницької діяльності.

На виконання зазначених рішення 16 липня 2013 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Зарічненської райдержадміністрації ОСОБА_3 видано паспорт прив'язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності. У вересні 2015 року зведено тимчасову споруду малої архітектурної форми згідно паспорту прив'язки. Зазначені обставини підтверджуються актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.10.2015 року та не заперечуються сторонами.

Рішенням Зарічненської селищної ради Рівненської області № 71/5-2016 від 29 січня 2016 року скасовано зазначені вище рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради від 26 лютого 2013 року № 24 «Про надання дозволу на розробку комплексної схеми встановлення тимчасової споруди ОСОБА_3.» та № 26 «Про розгляд заяви ОСОБА_3.», оскільки вони прийняті не в межах повноважень та не у встановлений законодавством спосіб, так як прийняття такого рішення відноситься виключно до компетенції селищної ради.

Отож, з наявних у справі доказів та пояснень сторін вбачається, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 71/5-2016 від 29 січня 2016 року рішення виконкому Зарічненської селищної ради Рівненської області № 24 та № 26 від 26.02.2013 року були реалізовані, тимчасову споруду позивачем зведено.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та спірні правовідносини колегією суддів враховано таке.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26, ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Тобто за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування рішень виконавчого комітету ради, у випадку якщо вони не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

З врахуванням положень ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Разом з тим, офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч.1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано у Рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради про скасування актів органів місцевого самоврядування.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Згідно із ст. 150 Конституції України Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими.

Відповідно до ч. 1, ч. 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Підпунктом 1 п. «а» ст. 30 цього ж Закону передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить у тому числі управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Частиною 7 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Разом з цим, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інші законодавчі акти не містять у собі норми щодо повноважень органів місцевого самоврядування скасовувати свої акти індивідуальної дії.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Зазначені рішення є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, а тому не можуть бути в подальшому скасовані органом місцевого самоврядування. Такі рішення можуть бути скасовані або змінені лише в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 4 червня 2013 року (справа № 21-64а13), 02 червня 2015 року (справа № 21-200а15).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на обумовлене, суд першої інстанції прийшов вірного до висновку, що рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради Рівненської області від 26 лютого 2013 року № 24 та № 26 про надання позивачу дозволу на розробку комплексної схеми встановлення тимчасової споруди та про затвердження комплексної схеми встановлення тимчасової споруди, надання дозволу на розробку паспорта прив'язки тимчасової споруди павільйону для здійснення підприємницької діяльності є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому, воно не могло бути скасоване радою. Такі рішення можуть бути скасовані лише в судовому порядку.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Зарічненської селищної ради Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "17" березня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Зарічненська селищна рада Рівненської області вул.Фестивальна,22,смт.Зарічне,Рівненська область,34000

4-третій особі: - ,