Справа № 815/1975/14
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/55328/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівГоляшкіна О.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Громадської організації інвалідів (далі - ГОІ) "ЕЛКОН" до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Овідіопольська районна державна адміністрація (далі - Овідіопольська РДА) про визнання протиправним та скасування розпорядження за касаційною скаргою Одеської обласної державної адміністрації (далі - Одеська ОДА) на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ГОІ "ЕЛКОН" в Одеському окружному адміністративному суді пред'явила позов до Одеської ОДА, третя особа - Овідіопольська РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Просила визнати протиправним та скасування розпорядження відповідача від 21 грудня 2012 року № 1403/А-2012 "Про скасування деяких розпоряджень голови Овідіопольської РДА".

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Одеської ОДА від 21 грудня 2012 року № 1403/А-2012 "Про скасування деяких розпоряджень голови Овідіопольської РДА".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Одеська ОДА подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення судами першої та апеляційної інстанції ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що розпорядженням голови Овідіопольської РДА від 27 лютого 2008 року № 205 ГОІ "ЕЛКОН" надано дозвіл на складання акта вибору земельної ділянки орієнтовною площею 0,629 га (піски) із земель рекреаційного призначення, які не надані у власність або користування і перебувають у запасі, для розміщення реабілітаційного центру інвалідів війни, учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - членів ГОІ "ЕЛКОН" на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Містобудівне обґрунтування розміщення реабілітаційного центру для інвалідів війни та учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), затверджено розпорядженням голови Овідіопольської РДА від 17 вересня 2008 року № 1366.

Розпорядженням голови Овідіопольської РДА від 14 липня 2009 року № 762 ГОІ "ЕЛКОН" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,629 га (піски) із земель рекреаційного призначення, які не надані у власність або користування і перебувають у запасі, у постійне користування для розміщення реабілітаційного центру для інвалідів війни, учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - членів ГОІ "ЕЛКОН" на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Розпорядженням голови Овідіопольської РДА від 02 квітня 2010 року

№ 350 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) ГОІ "ЕЛКОН".

Оскаржуваним розпорядженням голови Одеської ОДА від 21 грудня 2012 року № 1403/А-2 скасовані розпорядження голови Овідіопольської РДА від 17 вересня 2008 року № 1366 "Про затвердження ГОІ "ЕЛКОН" містобудівного обґрунтування розміщення реабілітаційного центру для інвалідів війни та учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів)", а також від 02 квітня 2010 року № 350 "Про погодження ГОІ "ЕЛКОН" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів)".

Вважає, що розпорядження від 21 грудня 2012 року № 1403/А-2 головою Одеської ОДА видано з порушенням чинного законодавства, просив його скасувати.

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили із того, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав позивача.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Пунктом "а" частини першої статті 17 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; місцеві державні адміністрації вирішують й інші питання, віднесені законами до їх повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 122 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до пункту 4 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, розробником проекту відведення земельної ділянки є фізична або юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 7, 9, 10 цього Порядку розробник проекту у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Згідно з вимогами частини шостої статті 123 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Як було встановлено під час розгляду справи, позивачем було в повному обсязі дотримано передбачену законодавством процедуру затвердження проекту землеустрою.

За наявності позитивних висновків, пов'язаних з погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, районна державна адміністрація зобов'язана прийняти рішення про надання земельної ділянки у користування.

Таким чином, з урахуванням відповідності розпоряджень Овідіопольської РДА вимогам закону та його прийняття у межах компетенції та наданих повноважень, суди дійшли обґрунтованого висновку про їх незаконне скасування головою Одеської ОДА.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності оскаржуваного розпорядження.

Зазначені обставини та норми матеріального права враховано судами попередніх інстанцій під час вирішення даного спору.

Рішення судів є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Одеської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом Громадської організації інвалідів "ЕЛКОН" до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Овідіопольська районна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування розпорядження - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.