Справа № 196/1442/14-а(2-а/196/52/2014)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2016 рокусправа № 196/1442/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: суддя доповідач Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області

від 19 грудня 2014 року

у справі № 196/1442/14-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 51000;

до відповідача Царичанської селищної ради

Царичанського району Дніпропетровської області,

вул. 14-ї Гвардійської дивізії, 10, смт. Царичанка, 51000;

до відповідача Голови Царичанської селищної ради

Царичанського району Дніпропетровської області

Сумський Геннадій Вікторович,

вул. 14-ї Гвардійської дивізії, 10, смт. Царичанка, 51000;

третя особа ОСОБА_5,

АДРЕСА_2, 51000;

третя особа ОСОБА_6,

АДРЕСА_2, 51000;

третя особа Відділ Держземагентства

у Царичанському районі Дніпропетровської області,

вул. Комсомольська, 109, смт. Царичанка, 51000;

про визнання протиправним та скасування Рішення, -

встановив:

ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділ Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області, подала позов до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області та до Голови Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області Сумський Геннадій Вікторович, про визнання протиправними і скасування рішень п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року №№ 1030-51/VI, 1030-а-51/VI, 1030-б-51/VI.

Царичанський районний суд Дніпропетровської області (суддя Бойко Ю.О.) своєю постановою від 19 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Скасував рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-51/VI про затвердження актів обстеження земельної ділянки в частині, що стосується надання дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення у власність для обслуговування житлового будинку площею 0,1258 га.

Скасував рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-а-51/VI про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1258 га, розташованої в АДРЕСА_1, та призначеної для обслуговування житлового будинку.

Відмовив у задоволенні позову про скасування рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-б-51/VI про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га, розташованої в АДРЕСА_5, та призначеної для особистого селянського господарства.

Постанова суду мотивована відсутністю землевпорядної документації та невідповідністю нормативам рішення органу місцевого самоврядування про приватизацію одним із власників квартири частини земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що віднесення житлового будинку з двома власниками до багатоквартирного будинку є спірним.

В силу приписів частини третьої статті 121 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (0,15 гектара у селищах).

Оскільки розміри земельних ділянок дозволяють дотриматись встановлених норм, розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку не може бути меншим 0,15 гектара.

Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області, напроти, надала переважне право на земельну ділянку площею 0,0242 гектара для обслуговування житлового будинку ОСОБА_5, порушивши норму відведення для обслуговування житлового будинку 0,15 гектара ОСОБА_1.

Крім того, спірні рішення суперечать вже існуючому розподілу земельних ділянок. Так, рішенням тридцять п'ятої чергової сесії п'ятого скликання № 825-35/V від 15.05.2009 ОСОБА_1 надавався дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відведення у власність для обслуговування житлового будинку площею 0,14 га.

Просить постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області скасувати та прийняти нову постанову. Позов задовольнити у повному обсязі.

Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області та Відділ Держземагентства у Царичанському районі Дніпропетровської області процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористались.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3

ОСОБА_5 (донька ОСОБА_6) є власником квартири АДРЕСА_4

Царичанський районний суд Дніпропетровської області своїм рішенням від 19 грудня 2013 року в цивільній справі № 196/967/13-ц визнав протиправним і скасував рішення Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області -

від 09 квітня 2008 року № 523-24-V про відмову ОСОБА_6 у виділенні земельної ділянки для проїзду до належної йому земельної ділянки по АДРЕСА_2

від 10 вересня 2008 року № 633-28-V про затвердження матеріалів інвентаризації по безкоштовній приватизації та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0,15 гектара, розташованої по АДРЕСА_5

визнав недійсним та скасував Державну реєстрацію Державного акта на ім'я ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 гектара, розташовану по АДРЕСА_5.

Судове рішення мотивоване тим, що Акт обстеження земельної ділянки площею 0,15 гектара, що передається у власність ОСОБА_1, складений без фактичного обстеження меж належної ОСОБА_6 земельної ділянки, та земельної ділянки, якою він користувався впродовж 20 років для проїзду.

В квітні 2014 року -

ОСОБА_1 подала заяву до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2006 щодо зміни площі для обслуговування житлового будинку на 0,15 гектара;

ОСОБА_5 звернулась з клопотанням щодо розподілу земельної ділянки площею 0,05 га порівну між нею та ОСОБА_1, і надання дозволу ОСОБА_6 на приватизацію землі для особистого селянського господарства площею 0,025 гектара;

ОСОБА_6 щодо надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,05 гектара, або її виділення для доньки ОСОБА_5.

Питання розподілу земельної ділянки площею 0,05 гектара по АДРЕСА_6 розглянуто на засіданні постійної земельної комісії.

(В спірній ситуації збільшити розмір земельної ділянки ОСОБА_1 до 0,15 гектара, та/або виділити земельну ділянку ОСОБА_5 у розмірі 2,0 гектара, з урахуванням спірних 0,05 гектара, не віднайдено можливості.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 фактично проживають в спільному будинку, тому мають рівні права на отримання земельної ділянки, постійна земельна комісія рекомендувала розподілити земельну ділянку площею 0,05 гектара по АДРЕСА_5 порівну між ОСОБА_1 та ОСОБА_5).

П'ятдесят четверта чергова сесія шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області своїми рішеннями від 18.06.2014 -

№ 1030-51/VI затвердила висновок постійної депутатської комісії;

№ 1030-а-51/VI надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою про встановлення меж в натурі (на місцевості) щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1258 га, розташованої в АДРЕСА_1, та призначеної для обслуговування житлового будинку;

№ 1030-б-51/VI надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га, розташованої в АДРЕСА_5, та призначеної для особистого селянського господарства.

Визнання протиправними і скасування рішень Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року №№ 1030-51/VI, 1030-а-51/VI, 1030-б-51/VI стало предметом позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, виходить з наступного.

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, про що зазначено вище, скасував рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року №№ 1030-51/VI, 1030-а-51/VI (стосовно ОСОБА_1), та відмовив у позові про скасування рішення № 1030-б-51/VI (щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га).

В силу приписів частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу подала ОСОБА_1, Позивач.

Отже, предметом апеляційного перегляду є судове рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області в частині відмови у позові про скасування рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-б-51/VI про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га, розташованої в АДРЕСА_5, та призначеної для особистого селянського господарства.

Виходячи з фактичних обставин справи, земельна ділянка площею 0,0242 га є частиною земельної ділянки в межах площі 0,05 га, для обслуговування власного житлового будинку якої домагається ОСОБА_1. А також ОСОБА_6, сусід, для забезпечення безперешкодного доступу (проїзду) до власної ділянки, що використовується ним для особистого селянського господарства.

Задля усунення суперечностей, постійна земельна комісія, що затверджено спірними рішеннями Царичанської селищної ради, зважила доцільним здійснити розподіл спірної земельної ділянки площею 0,05 га порівну між ОСОБА_1 (додавши їй 0,0258 га), та ОСОБА_5 (донькою ОСОБА_6), надавши тій дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0242 га для особистого селянського господарства).

Однак, відповідно до вимог Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням сесії Царичанської селищної ради від 15 травня 2009 року № 825-35/V, яке як на дату прийняття спірних рішень селищної ради, так і постановлення судового рішення в даній справі, є чинним, ОСОБА_1 надавався дозвіл на розробку проекту технічної документації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,14 га по АДРЕСА_5.

Тобто, на дату вищезазначеного поділу, спірна земельна ділянка не була вільною.

Крім того, одним із основних принципів Земельний кодекс визначає принцип раціонального використання та охорони земель.

Відтворюючи дієвість цього принципу, Земельний кодекс поділяє земельний фонд України, який складають усі землі країни в межах її території, за особливим правовим режимом та основним цільовим призначенням на категорії.

Землі України за основним цільовим призначенням, в силу приписів статті 19 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III (далі - ЗК), поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови; <…>

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Так, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до статті 22 ЗК, передаються у власність і надаються в користування землі сільськогосподарського призначення - сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

У свою чергу відповідно до частини третьої наведеної норми землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтями 31, 33-37 цього Кодексу встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель.

Так, згідно зі статтею 33 ЗК громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Таким законом є Закон України від 15 травня 2003 року N 742-IV «Про особисте селянське господарство», відповідно до статті 1 якого особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства. У тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Натомість, правовий режим земельних ділянок для житлової та громадської забудови визначає Глава 6 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III, відповідно до якої до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до статті 39 цього Кодексу використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Слід зазначити, що приписами статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI забороняється передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону. Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Різний правовий режим земель, що відводяться для ведення особистого селянського господарства, та земель, що відводяться для обслуговування житлового будинку, додатково підтверджується положеннями статті 121 ЗК, якою встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, які також обумовлені особливостями кожного виду використання земельної ділянки.

При цьому абзац другий частини п'ятої статті 20 ЗК встановлює обов'язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Отже, відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель земельні ділянки (частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами) сільськогосподарського призначення підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року N 858-IV містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

ЗК передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Отже, зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов'язкового дотримання механізму такої зміни.

Спірними рішеннями -

ОСОБА_1 (в межах тієї ж спірної земельної ділянки загальною площею 0,15 га) надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,1258 га для обслуговування житлового будинку;

ОСОБА_5 (в межах тієї ж спірної земельної ділянки загальною площею 0,15 га) надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0242 га для особистого селянського господарства.

Згідно із статтею 21 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року у справі № 196/1442/14-а в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-б-51/VI про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га, розташованої в АДРЕСА_5, та призначеної для особистого селянського господарства скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення п'ятдесят четвертої чергової сесії шостого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року № 1030-б-51/VI про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0242 га, розташованої в АДРЕСА_5, та призначеної для особистого селянського господарства.

В іншій частині постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року у справі № 196/1442/14-а залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна