Справа № П/811/1863/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 рокусправа № П/811/1863/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Чередниченко В.Є. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі № П/811/1863/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника УМВС України в Кіровоградській області від 19 травня 2015 року № 175 о/с дск;

- поновити на посаді слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області;

- стягнути середній заробіток щомісячно за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним наказом його звільнено з органів МВС України за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни з 19 травня 2015 року. Підставою для такого звільнення став наказ УМВС України № 502 від 12.05.2015 року, подання до звільнення, атестаційний лист, довідка Кіровоградського міського відділу від 14.05.2015 року №22/9624. Також вказав, що 21.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 368 КК України внесенні відомості про вимагання ним та працівником ДАІ Лебедком Ю.Ю. грошових коштів в якості неправомірної вигоди. Вважає спірний наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення протиправним, з огляду на те, що відповідач пов'язує порушення дисципліни саме з кримінальним правопорушенням, проте кримінальне провадження у справі ще триває, вина ОСОБА_1 не доведена, а відтак за відсутності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, відповідач не вправі звільняти його із займаної посади.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано наявністю належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 спеціальних норм, що регулюють порядок проходження служби в ОВС, а саме: ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р., Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 р. №382, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155, які пред'являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника міліції та покладають на працівника обов'язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни.

Посилання позивача на незаконність спірного наказу з огляду на відсутність обвинувального вироку, що набрав законної сили, про наявність в його діях складу кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, суд вважає безпідставними, оскільки недоведення вчинення позивачем кримінального правопорушення, не свідчить про відсутність порушення ним дисципліни. В той же час, звільнення за п.п."й"п.64 (набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину) є окремою та самостійною підставою звільнення з ОВС, яка в даному випадку до позивача не застосовувалась.

Обґрунтовуючи висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, суд послався на ту обставину, що згідно матеріалів досудового розслідування Лебедку Ю.Ю. та ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Не погодившись в постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Позивач вказує, що судом не враховано норми ст.21 Закону України "Про міліцію", ст. 17 Дисциплінарного статуту ОВС України, згідно яких звільнення працівника міліції зі служби у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили. Особа рядового або начальницького складу, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов'язаної з наданням публічних послуг, та/або пов'язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом. Отже, за наявності обставин, про які йдеться у судовому рішенні, звільнення позивача було передчасним та не відповідало нормам чинного законодавства.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вказав, що ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п.64 "є" (за порушення дисципліни), а не за п. 64"й" (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності), а відтак посилання позивача на передчасність його звільнення з посади є необґрунтованим.

Зазначав, що звільнення позивача відбулося відповідно до процедури, передбаченої законодавством: наказу про звільнення передувало службове розслідування, яким встановлено факт участі ОСОБА_1 у подіях, зазначених у заяві постраждалого ОСОБА_3 Так, висновки службового розслідування містять факти дискредиційної поведінки позивача, його недисциплінованості, нехтування інтересами органів внутрішніх справ, ігнорування вимог чинного законодавства та вказівок керівництва, а також вимог Присяги, що є самостійною підставою для звільнення його із займаної посади.

Також відповідач, посилаючись на ст.99 КАС України, вказує на порушення ОСОБА_1 строку звернення до суду із адміністративним позовом з огляду на те, що про порушення своїх прав він дізнався 15.05.2015 року, тоді як з позовом звернувся лише 17.06.2015 року, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

У судовому засіданні сторони доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, підтримали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.05.2015 р. ОСОБА_1 ознайомлено під підпис з дисциплінарним наказом, висновком службового розслідування, першою частиною атестаційного листа.

19.05.2015 року наказом т.в.о. начальника Управління полковника міліції М.В.Павленка №175о/с дск лейтенанта ОСОБА_1, слідчого відділу Кіровоградського міського відділу УМВС України в області звільнено з посади на підставі п.п."є" п.64 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни. (т.1,а.с.5)

Трудову книжку, витяг з наказу по особовому складу, посвідчення про приписку до призовної дільниці, позивач отримав 19.05.2015 р. (т.1, а.с.54, 57-59, 72-76, 81-86, 88).

Предметом судового розгляду є встановлення правомірності/протиправності винесення наказу №175о/с дск від 19.05.2015 року про звільнення в запас Збройних Сил України за п. 64 "є" (порушення дисципліни) ОСОБА_1

Обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" № 3460-IV від 22.02.2006 р. (надалі - Закон № 3460-IV).

Згідно ст. 5 Закону № 3460-IV за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.12 названого Закону на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ може бути накладено такий вид стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Закону, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 64 "є" Постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 114 від 29.07.1991 р. особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Як свідчать матеріали справи, наказ № 175 о/с дск від 19.05.2015 року позивачем не оскаржено, названий наказ не є зміненим чи скасованим.

Отже, враховуючи, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є оскарженим чи скасованим, підстави для скасування наказу МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 175 о/с дск від 19.05.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 в запас Збройних сил України за п. 64 "є" відсутні, як і підстави для поновлення на службі.

Доводи позивача стосовно того, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбувалось без здійснення належної процедури службового розслідування, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є предметом розгляду у даній справі.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 202 КАС України підстави для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Як свідчить зміст постанови суду першої інстанції, обставини щодо чинності наказу від № 175 о/с дск від 19.05.2015 року судом не з'ясовувались.

Який саме проступок, несумісний з перебуванням на службі в ОВС, крім дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, вчинив позивач, у рішенні суду не зазначено.

Враховуючи викладене та керуючись нормами ст. 62 Конституції України, згідно якої наявність злочину може бути встановлена лише компетентним судом, ст.ст. 9, 202 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги в частині, що стосується скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі № П/811/1863/15 - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Постанову в повному обсязі складено 22.04.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун