Справа № 815/3447/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/3447/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1.) з адміністративним позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог (т.2 а.с.32-38), до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Відповідач-1, або ГУМВС України в Одеській області), Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Відповідач-2, або Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області) про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області № 65 від 28.01.2008 року «Про надзвичайну подію в Хмельницькому ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та покарання винних» в частині звільнення Позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області № 41 о/с від 31.01.2008 року «По особовому складу» в частині звільнення Позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, поновлення лейтенанта міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 28.01.2008 року, зобов'язання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати термін протягом якого Позивач не працював у зв'язку з незаконним звільненням з роботи, до стажу роботи за спеціальністю, державної служби в органах внутрішніх справ, стягнення з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь Позивача грошового забезпечення у вигляді середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один рік, згідно довідки, у розмірі 30948,36 грн.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. 24.01.2008 року прокуратурою Одеської області відносно Позивача було порушено кримінальну справу № 12 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за фактом отримання хабара від гр. ОСОБА_2 31.01.2008 року було видано наказ начальника ГУМВС України в Одеській області № 41 о/с про звільнення Позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 66 Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ - «за дискредитацію». Підставою для прийняття даного наказу був наказ начальника ГУМВС України в Одеській області від 28.01.2008 року № 65, у якому зазначено, що Позивача звільнено за дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що виразилось в отриманні хабара від гр. ОСОБА_2, в якості винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи. Проте, як зазначає Позивач, 13.10.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено вирок, залишений без змін ухвалою Апеляційною суду Одеської області 25.12.2014 року, згідно якого Позивач був визнаний невинним і виправданий у зв'язку з недоведеністю його участі у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. Позивач вважає, що оскільки він визнаний невинним в одержанні хабара, відповідно проступку, внаслідок якого настала б дискредитація органів внутрішніх справ, втрата довіри, сумніви в компетентності, неупередженості ним не здійснено. На думку Позивача, судом спростовано наявність в його діях порушень законності та службової дисципліни, які слугували підставою для звільнення з ОВС з дискредитаційних мотивів, а тому, його звільнення незаконне. Як зазначив Позивач, 27.04.2015 року він звернувся до ГУМВС України в Одеській області із заявою, в якій просив відновити усі його порушені права, завдані незаконним звільненням, скасувати накази ГУМВС України № 65 від 28.01.2008 року та від № 41 о/с 31.01.2008 року в частині його звільнення, поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. 03.06.2015 року листом № 31/8 - Т-33 від 02.06.2015 року Позивачу була надана відповідь, якою у задоволенні заяви було відмовлено. З огляду на викладені обставини, Позивач вважає, що оскаржувані накази підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а він поновленню на займаній ним посаді в судовому порядку з виплатою середнього заробітку у сумі 30948,36 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року заявлений Позивачем позов був залишений без розгляду з підстав пропуску останнім строку звернення до суду (т. 1 а.с. 194-197).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 року, за результатами розгляду апеляційної скарги Позивача, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а.с. 232-235).

Направляючи дану справу для продовження розгляду, суд апеляційної інстанції зазначив, що тільки виправдувальним вироком, у кримінальній справі відносно Позивача, було повністю спростовано факт скоєння ним дискредитуючого вчинку, за який його було звільнено з органів внутрішніх справ. Тому колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про помилковість висновку суду першої інстанції, що результати розгляду кримінальної справи у даному випадку не впливають на обставини звільнення позивача в 2008 році за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів і внутрішніх справ. Виходячи з викладених обставин справи, колегія суддів дійшла до висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду Позивача є поважними.

В судовому засіданні 08.04.2016 року Позивач заявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові та уточненнях до нього (т.2 а.с.32-38).

В судове засідання, призначене на 08.04.2016 року, Представник Відповідача-1 для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав до канцелярії суду клопотання про зупинення провадження по справі. За результатами розгляду клопотання, судом було відмовлено в його задоволенні, а неявку представника Відповідача-1 до судового засідання неповажною. В зв'язку з чим, на підставі приписів ч.4 ст.128 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності Відповідача-1.

Представником Відповідача-1 надано до суду письмові заперечення на адміністративний позов (т.1 а.с.126-128). Так, в обґрунтування заперечень проти позову, Відповідач-1 зазначив, що 16.01.2008 року до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшли матеріали по заяві гр. ОСОБА_2, які були зареєстровані до ЖРЗПЗ та доручені на виконання заступнику начальника сектору карного розшуку Хмельницького ВМ старшому лейтенанту міліції Пасанецькому В.В. В подальшому зазначені матеріали були дорученні для виконання старшому оперуповноваженому сектору карного розшуку Хмельницького ВМ лейтенанту міліції ОСОБА_1 24.01.2008 року близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_1 перебував у своєму службовому приміщені (каб. № 20) та проводив опитування гр. ОСОБА_2 Приблизно о 17 годині до приміщення Хмельницького ВМ прибули співробітники УСБУ в Одеській області, які зайшли до службового кабінету № 20 та почали проводити огляд приміщення, особистих речей, з використанням відеозйомки. Під час огляду на полиці в робочому столі ОСОБА_1 було виявлено 200 доларів США, які були принесені гр. ОСОБА_2 в якості винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи по вищезазначеним матеріалам. За вказаним фактом прокуратурою Одеської області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. З приводу зазначених подій працівниками ОМУ ГУМВС України в Одеській області було проведено службове розслідування. 25.01.2008 року було затверджено висновок службового розслідування за фактом надзвичайної події в Хмельницькому ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, згідно прийнято рішення: за отримання хабара від гр. ОСОБА_2 як винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи по матеріалам ЖРЗПЗ № 245 від 16.01.2008 року, клопотати перед керівництвом ГУМВС України в Одеській області про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів і внутрішніх справ. 28.01.2008 року наказом ГУМВС України в Одеській області № 65 за порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника ОВС України, Етичного кодексу працівника ОВС України, що виразилося в отриманні хабара від гр. ОСОБА_4 в якості винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи, звільнено Позивача за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів і внутрішніх справ. 31.01.2008 року наказом ГУМВС України в Одеській області № 41 о/с реалізований наказ ГУМВС України в Одеській області від 28.01.2008 року № 65 щодо звільнення Позивача з органів внутрішніх справ. Відповідач зазначив, що категорично не погоджується з твердженнями Позивача, що його звільнення було проведено з порушенням норм діючого законодавства, наголосивши, що співробітники ГУМВС України в Одеській області при звільнені Позивача діяли суворо придержуючись норм чинного законодавства України. На підставі наведеного, Відповідач-1 просив відмовити у задоволенні заявленого Позову.

Представник Відповідача-2 в судове засідання, призначене на 08.04.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (т.2 а.с.52) в якій зазначив про свою підтримку позиції Відповідача-1 по суті заявлених позовних вимог.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку із неявкою до судового засідання представників Відповідачів, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 КАС України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

24.01.2008 року Прокуратурою Одеської області відносно Позивача було порушено кримінальну справу № 12 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України за фактом отримання хабара від гр. ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 9).

31.01.2008 року було видано наказ ГУМВС України в Одеській області № 41 о/с про звільнення з 31.01.2008 року у запас Збройних Сил України за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 (т.1 а.с.150).

Підставою для прийняття даного наказу був наказ ГУМВС України в Одеській області № 65 від 28.01.2008 року «Про надзвичайну подію в Хмельницькому ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та покарання винних», у якому зазначено, що Позивача звільнено за дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що виразилось в отриманні хабара від гр. ОСОБА_2, в якості винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи (т.1 а.с.148-149).

13.10.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено вирок, залишений без змін ухвалою Апеляційною суду Одеської області від 25.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 в пред'явленому йому звинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України - визнано невинним та виправдано у зв'язку з недоведеністю його участі у скоєнні злочину (т. 1 а.с. 11-19).

27.04.2015 року Позивач звернувся до ГУМВС України в Одеській області із заявою, в якій просив відновити усі його порушені права, завдані незаконним звільненням, скасувати накази ГУМВС України № 65 від 28.01.2008 року та № 41 о/с від 31.01.2008 року в частині його звільнення, поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т. 1 а.с. 20).

Листом № 31/8 - Т-33 від 02.06.2015 року Позивачу була надана відповідь, якою у задоволенні заяви було відмовлено (т. 1 а.с. 21).

З огляду на викладені обставини та наявність виправдувального вироку відносно Позивача, враховуючи відмову ГУМВС України в Одеській області в поновленні його на посаді, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень регламентований Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом (стаття 5 Дисциплінарного статуту).

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі, за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Окремо пунктами 66 і 67 зазначеного Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення. Так, пунктом 66 цього ж Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Прямого визначення поняття дискредитації законодавством України не передбачено, однак, суд вважає, що під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ. Тобто, вчинком, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є скоєння працівником міліції дій чи бездіяльності, які гублять честь і завдає шкоди органам внутрішніх справ, підриваючи до них довір'я з боку населення, є несумісними з нормами професійної етики і принципами моралі. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені, зокрема, у Правилах поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012 року, інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ є самостійною й спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу й факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Всі обставини скоєння особою вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, мають бути встановлені в процесі проведення службового розслідування, а саме: чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою тощо.

Як встановлено судом, у наказі ГУМВС України в Одеські області № 65 від 28.01.2008 року «Про надзвичайну подію в Хмельницькому ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та покарання винних» зазначено, що 24 січня 2008 року близько 16:45 год., ОСОБА_1 перебував у своєму службовому приміщені № 20 та проводив опитування гр. ОСОБА_2 Приблизно о 17 год. до приміщення Хмельницького ВМ прибули співробітники УСБУ в Одеській області, які зайшли до службового кабінету № 20 та почали проводити огляд приміщення, особистих речей, з використанням відеозйомки. Під час огляду на полиці в робочому столі ОСОБА_1 було виявлено 200 доларів США, які принесені гр. ОСОБА_2 в якості винагороди за відмову в порушенні кримінальної справи по вищезазначеним матеріалам. За вказаним фактом прокуратурою Одеської області порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України.

Саме на підставі викладених вище обставин Відповідачем зроблено висновок про необхідність звільнення Позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів і внутрішніх справ, що проявилось у незаконному вимаганні та отриманні хабара від гр. ОСОБА_2 за відмову в порушенні кримінальної справи.

Аналогічні підстави звільнення Позивача вказано у наказі № 41 о/с від 31.01.2008 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2014 року, який набрав законної сили, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 2 ст. 368 КК України, в отриманні хабара службовою особою за виконання дій в інтересах того, хто давав хабар, з використанням наданого йому службового положення, поєднане з вимогою хабара, не знайшло своє підтвердження, а підсудний підлягає виправданню у зв'язку з недоведеністю його вини.

Тобто, факти, які стали підставою висновків службової перевірки та наказів про звільнення Позивача, а саме отримання хабара від гр. ОСОБА_2 спростовані.

За таких обставин, оскільки вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2014 року спростовано факти, які стали підставою для звільнення Позивача та враховуючи, що останнього визнано невинним в одержанні хабара, поєднаного з вимаганням хабара, суд приходить до висновку, що проступку внаслідок якого настала б дискредитація органів внутрішніх справ, втрата довіри, сумніви в компетентності, неупередженості працівника органів внутрішніх справ Позивачем не здійснено, а отже оскаржувані накази Відповідача-1 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

ГУМВС України в Одеській області, як суб'єкт владних повноважень, не надало до суду достатніх беззаперечних доказів на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним спірних наказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що накази ГУМВС України в Одеській області № 65 від 28.01.2008 року та № 41 о/с від 31.01.2008 року про звільнення Позивача із займаної посади є протиправними та підлягають скасуванню.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (https://usr.minjust.gov.ua.ua/freesearch) - Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (код ЕДРПОУ 08674459) перебуває в стані припинення, проте, станом на момент винесення рішення судом, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено запису про припинення цієї юридичної особи.

Враховуючи викладене Позивач підлягає поновленню на попередній посаді.

Позовні вимоги Позивача в частині поновлення на попередній посаді з 28.01.2008 року підлягають частковому задоволенню.

Поновленню на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Позивач підлягає з 31.01.2008 року, оскільки саме з цієї дати наказом ГУМВС України в Одеській області № 41 о/с було реалізовано наказ ГУМВС України в Одеській області № 65 від 28.01.2008 року про звільнення Позивача з органів внутрішніх справ.

В зв'язку з встановленням рішенням суду порушення Відповідачем-1 трудових прав Позивача та визначенням рішенням суду конкретної дати, з якої Позивач підлягає поновленню на попередній посаді, відповідно, відсутні підстави для зобов'язання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати термін протягом якого Позивач не працював у зв'язку із незаконним звільненням з роботи, до стажу роботи за спеціальністю, державної служби в органах внутрішніх справ, оскільки відновлення трудових прав Позивача в цій частині, додаткового судового захисту не потребують.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог Позивача про зобов'язання ГУ МВС України в Одеській області зарахувати термін протягом якого Позивач не працював у зв'язку із незаконним звільненням з роботи, до стажу роботи за спеціальністю, державної служби в органах внутрішніх справ слід відмовити.

Відповідно до заявлених позовних вимог, Позивач також просить стягнути з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на його користь грошове забезпечення у вигляді середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один рік, у розмірі 30948,36 грн. В обґрунтування заявленої до стягнення суми грошового забезпечення Позивач посилається на довідку Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в якій зазначено дані про середнє грошове забезпечення співробітника на посаді старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Хмельницького відділу міліції за період з 01.11.2014 року по 01.11.2015 року (т.1.а.с. 180).

Однак, суд не погоджується з заявленою Позивачем до стягнення сумою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один рік, оскільки, на думку суду, зазначений розрахунок Позивача, з огляду на посилання на зазначену довідку, є помилковими.

Згідно п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до п. 3.5.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 року, особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені.

Відповідно до довідки Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т. 2 а.с. 53) середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення з займаної посади дорівнювало 1718,00 грн. В зв'язку з викладеним позовна вимога Позивача про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один рік, у розмірі 30948,36 грн., підлягає частковому задоволенню та, відповідно, з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області підлягає стягненню на користь Позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за один рік, що складає 20616,00 грн. (12 місяців вимушеного прогулу х 1718,00 грн.).

Таким чином, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі зазначеної норм КАС України, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення Позивача на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь Позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 65 від 28.01.2008 року «Про надзвичайну подію в Хмельницькому ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та покарання винних», яким старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 41 о/с від 31.01.2008 року про звільнення з 31.01.2008 року у запас Збройних Сил України за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_1.

Поновити лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 31.01.2008 року.

Стягнути з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (ліквідаційна комісія) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за один рік, у розмірі 20616,00 грн. (двадцять тисяч шістсот шістнадцять грн.).

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 31.01.2008 року та в частині стягнення з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (ліквідаційна комісія) на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за один місяць, в розмірі 1718,00 грн. (одна тисяча сімсот вісімнадцять грн.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.