Справа № 653/3742/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 653/3742/15-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Хоменко В.Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника відділу Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Дячко Олександра Вікторовича про скасування постанови серії ПС2 № 422385 від 22 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Заступника начальника відділу Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Дячко Олександра Вікторовича, в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 422385, винесену відповідачем щодо нього 22.09.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у зазначеній справі у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 січня 2016 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Додатковою постановою від 04 лютого 2016 року Генічеським районним судом Херсонської області доповнено резолютивну частину вказаної постанови наступним текстом: «Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження постанови серії ПС2 № 422385 від 22 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.».

Не погоджуючись із зазначеною постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 січня 2016 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.09.2015 року відносно позивача начальником ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області майором міліції Дячко О.В. складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що 22.09.2015 року о 10.50 год., в м. Генічеську по вул. Гоголя, позивач здійснив зупинку та стоянку автомобіля ВАЗ-211120, д/т ВТ 7482 ВВ, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 3.34 р. 33 ПДР.

На підставі вказаного протоколу, 22.09.2015 року відповідачем винесено постанову серії ПС2 № 422385 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заявлених позивачем вимог, прийшов до висновку, що факт порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджений належними доказами і не спростований позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, передбачено заборонний знак «Зупинку заборонено».

В зоні дії вказаного дорожнього знаку забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів, (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим допустив порушення п. 3.34 р. 33 ПДР.

Вказані обставини підтверджуються складеним відповідачем відносно позивача відповідним протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і відноситься до доказів у справі про адміністративне правопорушення, а також показаннями допитаних судом першої інстанції свідків.

Більш того, як в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, так і в поданій апеляційній сказі, позивач не заперечував того факту, що зупинка та стоянка його автомобіля в зоні дії заборонного знаку «Зупинку заборонено» мала місце.

В той же час, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, позивач, як в заявленому адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі, посилається на те, що зупинка та стоянка його автомобіля була здійсненна іншою особою.

Проте, зазначені доводи позивача були спростовані оглянутим судом першої інстанції відеозаписом від 22.09.2015 року, наданим відповідачем, яким зафіксовано, що саме позивач перебував за кермом автомобіля ВАЗ-211120, д/т ВТ 7482 ВВ.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем правил зупинки та вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем оскаржуваною постановою правомірно було накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 січня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника відділу Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Дячко Олександра Вікторовича про скасування постанови серії ПС2 № 422385 від 22 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець