Справа № 676/6023/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/17834/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Довжоцької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2013р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014р. у справі № 676/6023/13-а за позовом Подільського державного аграрно-технічного університету до Довжоцької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області треті особи: Відділ Держземагенства у Камянець-Подільському районі Хмельницької області, Міністерство аграрної політики та продовольства України про скасування рішення щодо припинення права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Подільський державний аграрно-технічний університет звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Довжоцької сільської ради ХІІІ сесії V скликання від 23 січня 2008 року №07 "Про припинення права власності (користування) земельною ділянкою радгосп-технікуму (коледж ПДАТУ)";

- визнати протиправним та скасувати рішення Довжоцької сільської ради ХІІІ сесії V скликання №26 від 12.08.2009 "Про затвердження генерального плану забудови частини с. Довжок та внесення змін до рішення сесії Довжоцької сільської ради №7 від 23.01.2008".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Довжоцька сільрада рішенням №07 незаконно позбавила коледж, який є відокремленим підрозділом університету, права користування земельною ділянкою, оскільки спірна земельна ділянка перебуває на балансі радгосп - технікуму, використовується для науково-дослідних, навчальних цілей і закріплена за ним з 14.05.1997 р. рішенням дев'ятої сесії XXII скликання Кам'янець - Подільської районної Ради народних депутатів Хмельницької області. Прийняті відповідачем рішення протирічать вимогам п. «є» ч.3ст. 84, ст.. 150, ч.1 ст. 154 ЗК України, ч.2 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту». Крім того позивач вказує, що при прийнятті оскаржуваних рішень Рада вийшла за межі своїх повноважень, оскільки відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України розпорядження землями державної власності здійснюють місцеві державні адміністрації.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2013р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014р., позов задоволено.

На постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2013р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014р. надійшла касаційна скарга Довжоцької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням дев'ятої сесії ХХII скликання Кам'янець-Подільської районної ради народних депутатів Хмельницької області від 14 травня 1997 року № 4 передано радгосп-технікуму в постійне користування для організації дослідного поля в межах Довжоцької сільської ради площею 29 га в розрізі угідь згідно додатку № 1.

Відповідно до Постанови Кабінету України "Про вдосконалення мережі вищих та професійно-технічних навчальних закладів" від 29 травня 1997 року № 526 на базі ліквідованого Кам'янець-Подільського радгосп-технікуму було створено технікум Подільської державної аграрно-технічного університету.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 № 472-р Подільську державну аграрно-технічну академію було реорганізовано в Подільський державний аграрно-технічний університет.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики України № 413 від 11.11.2004 "Про перейменування технікуму Подільської державного аграрно-технічного університету" технікум Подільського державного аграрно-технічного університету був перейменований у коледж Подільського державного аграрно-технічного університету. Коледж ПДАТУ є структурним підрозділом ПДАТУ без права юридичної особи згідно довідки № 732 з єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Згідно листа заступника міністра аграрної політики України від 12.08.2009 коледж ПДАТУ є вищим навчальним закладом другого рівня акредитації, державної форми власності і фінансується з Державного бюджету. Все рухоме і нерухоме майно, що знаходиться на балансі коледжу є державною власністю і передано йому в оперативне управління.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що коледж ПДАТУ є правонаступником радгосп-технікуму, якому було передано в постійне користування для організації дослідного поля в межах Довжоцької сільської ради земельну ділянку площею 29,0 га.

23 січня 2008 року рішенням № 07 ХІІІ сесії Довжоцької сільської ради V скликання "Про припинення права власності (користування) земельною ділянкою радгосп-технікуму (Коледж ПДАТУ)" на підставі ст.ст. 24, 125, 141 ЗК України було вилучено у Кам'янець-Подільського радгосп-технікуму (коледж ПДАТУ) земельну ділянку площею 29,00 га в розрізі угідь розташовану в с.Довжок та передано вилучену земельну ділянку до складу земель запасу Довжоцької сільської ради. Крім цього зазначеним рішенням було рекомендовано дирекції коледжу ПДАТУ звернутися до чергової сесії Довжоцької сільської ради з письмовим клопотанням щодо можливості надання їм земельної ділянки у тимчасове користування на умовах оренди для обслуговування господарського двору та організації виробничої частини.

12 серпня 2009 року рішенням № 26 Довжоцької сільської ради XXI сесії V скликання "Про затвердження генерального плану забудови частини с. Довжок та внесення змін до рішення сесії Довжоцької сільської ради №7 від 23.01.2008 року" (т.2, а.с.10) було затверджено генеральний план забудови частини с.Довжок площею 9,4742 га та внесено зміни до рішення № 07 від 23 січня 2008 р. викладено пункт 1 в такій редакції: "Вилучити у Кам'янець-Подільського радгосп-технікуму (Кам'янець-Подільського державного аграрно-технічного університету) земельну ділянку площею 9,9474 га під індивідуальну житлову забудову, яка розташована на території Довжоцької сільської ради без урахування земель на яких розташовані господарський двір (навчальні приміщення, гаражі комора та інші необхідні для навчального процесу)". Також вказаним рішенням повідомлено Кам'янець-Подільський Державний аграрно-технічний університет про внесення змін до рішення № 7 від 23.01.2008 та рекомендовано звернутися у встановленому порядку до чергової сесії Довжоцької сільської ради згідно затвердженої заяви (клопотання) КМУ для передачі земель у постійне користування для наукових цілей.

Не погоджуючись з даними рішеннями позивач і звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій послались на порушення відповідачем приписів земельного законодавства, зокрема, статті 17 Земельного кодексу України, частини 3 статті 84 Земельного кодексу України, статті 141 Земельного кодексу України, частини 2 статті 150 Земельного кодексу України, статті 63 Закону України "Про вищу освіту".

Колегія суддів погоджується з висновками судів, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 84 Земельного кодексу України, земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності, не можуть передаватися у комунальну власність.

Положеннями статті 141 Земельного кодексу України унормовано, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; г) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Порядок вилучення земельних ділянок передбачений статтею 149 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Статтею 150 Земельного кодексу України передбачено, що до особливо цінних земель відносяться землі дослідних полів, науково-дослідних полів та навчальних закладів. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Положеннями частини 2 статті 63 Закону України "Про вищу освіту" передбачено, що майно, яке знаходиться у державній і комунальній власності і передане в оперативне управління вищим навчальним закладам державної і комунальної форм власності, не підлягають вилученню або передачі будь-яким підприємствам, установам, організаціям, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що приймаючи рішення від 23 січня 2008 року №07 "Про припинення права власності (користування) земельною ділянкою радгосп-технікуму (коледж ПДАТУ)" відповідач діяв за межами підстав та повноважень передбачених Земельним кодексом України для вилучення земельних ділянок, а саме положень статтей 84,141, 149, 150 Земельного кодексу України.

Обґрунтованим є також висновок судів про протиправність рішення відповідача від 12.08.2009 №26 "Про затвердження генерального плану забудови частини с. Довжок та внесення змін до рішення сесії Довжоцької сільської ради №7 від 23.01.2008", оскільки останнім було внесено зміни до оскаржуваного рішення Довжоцької сільської ради №7 від 23.01.2008 року та затверджено генеральний плану забудови частини с. Довжок земельної ділянки неправомірно вилученої у позивача.

Доводи скаржника про те, Кам'янець-Подільський радгосп-технікум не вчинив ніяких дій щодо встановлення права користування земельною ділянкою, не виготовив відповідної документації, передбаченої чинним законодавством не спростовують доводів позивача про порушення відповідачем норм земельного законодавства при винесенні спірних рішень.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Довжоцької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області відхилити.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2013р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: