Справа № 813/237/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. Справа № 876/1906/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Кузубова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Бізнес Центр» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року з питань вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Бізнес Центр» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування припису та постанови,

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Захід Бізнес Центр» 02.02.2016 р. звернулось в суд з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування припису №1380 від 04.12.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт та скасування постанови №1г/2пз/1013-6/11-16 від 04.01.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

15.02.2016 року позивач звернувся з клопотанням про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису №1380 від 04.12.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт до ухвалення рішення по даній справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ТзОВ «Захід Бізнес Центр» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ТзОВ «Захід Бізнес Центр» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала, винесена із порушенням норм чинного законодавства. Апелянт зазначає, видання оскаржуваного протиправного припису завдає значної матеріальної та моральної шкоди. Зокрема, підприємством укладено низку господарських договорів виконання будівельних та інших робіт на об'єкті будівництва, а їхнє виконання можливе лише за продовження виконання будівельних робіт. У разі їх зупинення, позивач не зможе забезпечити виконання взятих на себе зобов'язань за такими договорами, що в свою чергу, призведе до отримання прямих збитків у формі втрати вартості матеріалів, робіт і послуг що вже поставлені, штрафних фінансових санкцій з боку контрагентів щодо правочинів які не зможуть бути виконані з вини позивача. Водночас, вважає, що зупинення будівельних робіт потягне за собою також і втрату ділової репутації підприємства, оскільки станом на момент подання позовної заяви позивач володіє значною кількістю попередніх договорів купівлі-продажу на об'єкти нерухомого майна, які плануються до зведення на об'єкті будівництва.

При апеляційному розгляді представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Бізнес Центр» виходив з недоведеності вимог позивача щодо необхідності забезпечення адміністративного позову.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи ТзОВ «Захід Бізнес Центр» у своїй позовній заяві просить скасувати припис №1380 від 04.12.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт та скасування постанови №1г/2пз/1013-6/11-16 від 04.01.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У своєму клопотанні про забезпечення позову зазначив, що позивач є забудовником, однак за відсутності у приписі відомостей про початок виконання ТзОВ "Захід Бізнес центр" будівельних робіт без відповідних дозвільних документів, вимога про зупинення виконання будівельних робіт свідчить про очевидність ознак протиправності такого рішення відповідача. Вважає, що в межах спірних правовідносин, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Суд апеляційної інстанції даючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, враховує також : - розумність, обґрунтованість й адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; - наявність зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; - імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; - необхідність у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

На переконання колегії суддів у даній справі відсутня очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також апеляційним судом не здобуто доказів того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, отримання матеріальної та моральної шкоди без вжиття заходів забезпечення позову.

Оцінюючи в сукупності наведене та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та не підтвердженим жодними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 ч. 3, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Бізнес Центр» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі №813/237/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 19.04.2016 року.