Справа № 824/2457/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2457/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

20 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Семенюк О.Ю.

представника відповідача - Орловської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся з адміністративним позовом до Чернівецької митниці ДФС України в Чернівецькій області про визнання протиправним наказу №703-о від 16.11.2015 року про звільнення з займаної посади та поновлення його на роботі, як незаконно звільненого.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Начальника Чернівецької митниці ДФС від 16 листопада 2015 року № 703-о про звільнення ОСОБА_5 та поновлено його, на раніше займаній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці Міндоходів з 17 жовтня 2015 року.

Вказана постанова суду в частині поновлення ОСОБА_5, на раніше займаній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці Міндоходів звернено до негайного виконання.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представники відповідача (апелянта) вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин, викладених в ній, просили апеляційну скаргу задоволити, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову простанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, та посилаючись на правомірність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_6 у період з 31.12.2004 року по 17.11.2015 року працював в митних органах Чернівецької митниці на різних посадах. Присягу державного службовця прийняв 31.12.2004 року.

Наказом Чернівецької митниці Міндоходів №75-о від 03.03.2014 року позивача, головного державного інспектора відділу митного оформлення митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходів, з переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходів з посадовим окладом згідно штатного розпису. (а.с. 219).

06.11.2014 року позивача письмово попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та ознайомлено із вказаним попередженням. (т. 1 а.с.32).

Наказом Чернівецької митниці ДФС від 16.11.2015 року №703-о "Про звільнення ОСОБА_5." позивача звільнено з займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходів у зв'язку з реорганізацією Чернівецької митниці Міндоходів, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (т. 1 а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів ДФС та визнання такими, що втратили чинність деяких актів КМУ», прийнято рішення реорганізувати територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби згідно додатку № 1. На виконання вказаного Чернівецькій області утворено Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Чернівецька митниця ДФС. (т. 1 а.с. 85-87).

Наказом Голови ДФС України від 13.08.2014 року № 41 прийнято рішення про організацію утворення територіальних органів Державної фіскальної служби. Пунктом 8 вказаного наказу керівників територіальних органів Міндоходів, які реорганізуються, зобов'язано забезпечити виконання повноважень очолюваними органами до внесення в Єдиний державний реєстр записів про реєстрацію територіальних органів ДФС. (т. 1 а.с. 78-79).

Наказом Голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 21 прийнято рішення "Про реорганізацію Чернівецької митниці Міндоходів" та утворено комісію з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів.

Згідно передавального акту Чернівецької митниці Міндоходів до Чернівецької митниці ДФС, який затверджено 14 січня 2015 року, встановлено, що на виконання наказу Чернівецької митниці Міндоходів від 29.10.2014 року № 232 начальником Чернівецької митниці ДФС затверджено персональний склад комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів. Також у вказаному передавальному акті зазначено, що відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. У відповідності ж до пункту 2 ст. 107 Цивільного кодексу України передавальний акт має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Чернівецька митниця Міндоходів передає своєму правонаступнику Чернівецькій митниці ДФС все нерухоме майно, що обліковується на балансі Чернівецькій митниці Міндоходів, всі майнові та немайнові права, юридичні зобов'язання, трудові книжки, особові справи працівників.

Крім того, до Чернівецької митниці ДФС переходять усі права та обов'язки передбачені Кодексом Законів про працю (зокрема передбачені п. 1 частини 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України) та іншими законодавчими актами, які регулюють трудові відносини. (т.1 а.с. 71-74.)

Дослідженням штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці Міндоходів, затвердженого 15.01.2014 року, судом першої інстанції встановлено, що штатний розпис Чернівецької митниці Міндоходів станом на 01.01.2014 року становив «463» штатні одиниці, зокрема, по відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» становив «6» працівників, а по митному посту «Россошани» штатний розпис становив «28» працівників. (т. 1 а.с. 56,63).

Водночас Заступником Міністра Міністерства доходів і зборів 12.06.2014 року затверджено штат Чернівецької митниці Міндоходів в кількісті 437 штатних одиниць згідно переліку змін № 2 до штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці Міндоходів. Відповідно до цього ж штатного розпису встановлено, що у штатному розписі Митного поста «Россошани» відбулося зменшення на дві посади, а саме у відділі митного оформлення № 3 та у відділі митного оформлення № 4, який отримано Чернівецькою митницею 23.06.2014 року.

З рахуванням зменшення двох посад у відділі № 2 та у відділі № 4 штатний розпис МП «Росошани» станом на 23.06.2014 року складав 26 працівників, що свідчить про відсутність скорочення чисельності працівників у відділі митного оформлення № 1 та № 2 МП «Россошани». (т. 1 а.с. 49-50).

Наказом Чернівецької митниці ДФС від 04.11.2014 року № 01 введено в дію структуру Чернівецької митниці ДФС на 2014 рік, згідно якої вбачається, що штатний розпис митниці складає "449" штатних працівників, із них митний пост «Россошани» штатною чисельністю "26" працівників, а штатний розпис відділу митного оформлення № 1 складає "6" працівників.

З урахуванням дослідження штатного розпису судом першої інстанції встановлено, що за період із 23.06.2014 року по день звільнення позивача, у ході реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів з передачею прав Чернівецькій митниці ДФС, скорочення штатної чисельності працівників по відділу митного оформлення № 1 та по митному посту «Росошани», не відбулося. (т. 1 а.с. 51-53).

Окрім того, в ході дослідження судом першої інстанції штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці ДФС, затвердженого 05.11.2014 року, судом першої інстанції також встановлено, що штатний розпис митниці становив 449 штатних одиниць, із них по митному посту «Россошани» штатний розпис становив «26» працівників, а по відділу митного оформлення № 1 штатний розпис становив «6» працівників, тобто скорочення штатної чисельності не відбулося. (т. 1 а.с. 56,63).

Згідно ж штатного розпису на 2015 рік Чернівецької митниці ДФС, затвердженого 02.02.2015 року, штатний розпис митниці становив "449" штатних одиниць, із них по митному посту «Россошани» штатний розпис становить «26» працівників, по відділу митного оформлення № 1 штатний розпис становив «6» працівників. (а.с. 64,70).

Наказом Чернівецької митниці ДФС від 16.11.2015 року № 703-о "Про звільнення ОСОБА_5." позивача звільнено з займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходіву зв'язку з реорганізацією Чернівецької митниці Міндоходів, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (т. 1 а.с.8).

Вказане звільнення здійснено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 № 236 "Про Державну фіскальну службу України", від 21 травня 2014 року №160 "Про утворення Державної фіскальної служби", від 6 серпня 2014 року №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", наказів Державної фіскальної служби України від 13 серпня 2014 року №41 "Про організацію утворення територіальних органів Державної фіскальної служби", від 12 вересня 2014 року №128 "Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС", від 12 вересня 2014 року №129 "Про затвердження типових структур територіальних органів ДФС", наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №21 "Про реорганізацію Чернівецької митниці Міндоходів" та структури Чернівецької митниці ДФС, затвердженої Головою ДФС України Білоусом І.О. 04 листопада 2014 року, штатного розпису Чернівецької митниці ДФС, затвердженого Головою ДФС України Білоусом І.О. 05 листопада 2014 року та введених в дію наказами Чернівецької митниці ДФС від 04 листопада 2014 року №1 "Про введення в дію структури Чернівецької митниці ДФС на 2014 рік" та від 05 листопада 2014 року №2 "Про введення в дію штатного розпису Чернівецької митниці ДФС", Передавального акту від Чернівецької митниці Міндоходів до Чернівецької митниці ДФС від 14 січня 2015 року.

Як вбачається з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, він за період із 06.11.2014 року, тобто від дня попередження по день звільнення, по 16.11.2015 року по день звільнення, продовжував виходити на роботу знаходячись на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці Міндоходів, та виконувати покладені на нього обов'язки.

Вказані обставини підтвердженні табелями виходу на роботу та довідкою про доходи - нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_5.(т. 1 а.с.246, 182-196).

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до наказу від 15.01.2015 року № 15-о на посаду начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці ДФС призначено ОСОБА_8

Окрім того, вказаним наказом здійснено ряд призначень, зокрема:

призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці ДФС Грицика О.В., який до цього працював на митному посту «Кельменці» і якого з 21.09.2015 року призначено головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 МП «Сокиряни»;

на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 МП «Россошани» Чернівецької митниці ДФС призначено ОСОБА_10, яка до цього працювала на митному посту «Кельменці і яку з 25.08.2015 року призначено головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 МП «Мамалига»;

на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 1 МП «Россошани» Чернівецької митниці ДФС призначено ОСОБА_11, який до цього працював головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями і якого з 12.05.2015 року призначено старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 МП «Мамалига»;

на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 МП «Россошани» Чернівецької митниці ДФС призначено Мельник А.І., характеристику та довідку про проходження служби якого не надано;

на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці ДФС призначено ОСОБА_13, яка перебувала у декретній відпустці, а характеристика та довідка про проходження служби якої також не надано.

Окрім того, в ході дослідження попередження про можливе наступне вивільнення позивача встановлено, що 06.11.2014 року відповідачем було ознайомлено ОСОБА_5 про можливе наступне звільнення та зазначено, що у разі наявності вакантних посад, останнього з урахуванням вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України буде додатково повідомлено. Водночас, у вказаному попередженні судом першої інстанції не виявлено жодних відомостей, які б свідчили про факт пропонування будь-якої посади позивачу, на яку він мав переважне право претендувати. (т. 1 а.с. 32).

Таким чином, з урахуванням досліджених письмових доказів судом першої інстанції встановлено, що у ході реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів, правонаступником якої є Чернівецька митниця ДФС, структурних змін (скорочень, ліквідації посад) по відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» не відбулося. Згідно штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці Міндоходів, затвердженого 15.01.2014 року, штатний розпис відділу митного оформлення митного поста «Россошани» становив «6» працівників, а штатний розпис МП «Россошани» 26 працівників.

Також, судом першої інстанції встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, за період з 06.11.2014 року, дати попередження ОСОБА_5 про можливе наступне вивільнення по день видачі наказу від 16.11.2015 року № 703-о про його звільнення, змін в організації роботи відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці Міндоходів під час реорганізації, ліквідації) та утворення Чернівецької митниці ДФС, ліквідації відділу, або скорочення посад працівників вказаного відділу, а також посад по МП "Росошани" не відбулося.

Крім того, в ході дослідження наданих доказів, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем за період із 06.11.2014 року по 16.11.2015 року при наявності вакантних місць не запропоновано позивачу жодної вакантної або рівнозначної посади, яка б відповідала його рівню кваліфікації та продуктивності праці, хоча останній мав переважне право залишитись на роботі.

Згідно з ч.3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 "Про Державну фіскальну службу України", від 21.05.2014 року №160 "Про утворення Державної фіскальної служби, від 06.08.2015 року №311 "Про утворення територіальних органів державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 21 "Про реорганізацію Чернівецької митниці Міндоходів" здійснювались заходи щодо реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів у Чернівецьку митницю ДФС.

Згідно з ч.2 ст. 40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно положень ст. 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Частиною ж 2 статті 42 Кодексу законів про працю України передбачено кому надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Таким чином, розірвання трудового договору на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України відбувається з обов'язковим додержанням зазначених вимог. При цьому суд також враховуються положення постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9, в якій, зокрема, роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Статтею 49-2 Кодексу законів про працю України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Таким чином, роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які за своєю кваліфікацією може займати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичній особі.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо протиправності наказу Чернівецької митниці ДФС від 16.11.2015 року № 703-о про звільнення ОСОБА_5 та поновлення його, на раніше займаній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» Чернівецької митниці Міндоходів.

Окрім того, виходячи з аналізу досліджених доказів судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5, за весь період проходження служби характеризувався позитивно, зауважень, дисциплінарних стягнень не мав, постійно підвищував професійний рівень. Разом з тим, вакантні посади у підрозділі митного поста "Россошани" позивачу не пропонувалася, хоча він мав переважне право на залишення на роботі та претендувати на зайняття вакантної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани» та інших вакантних посад.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано дійшов висновку, що при реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів, з передачею прав Чернівецькій митниці ДФС, скорочення чисельності та штатів не мало місце, відповідно реорганізація Митного поста «Россошани», як структурного підрозділу Чернівецької митниці ДФС реально не відбулася.

Доводи представника відповідача щодо змін, які відбулися в структурі Чернівецької митниці ДФС, судом першої інстанції також обгрунтовано не взято до уваги, оскільки вони не доводять правомірність прийнятого рішення про звільнення позивача, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Таким чином, оскільки юридичний факт змін в організації виробництва і праці відділу митного оформлення № 1, а також в цілому по митному посту «Россошани» Чернівецької митниці ДФС відсутній, що по суті і є підставою для звільнення працівника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач всупереч наведених норм Кодексу, незаконно звільнив позивача з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани».

Суд апеляційної інстанції також погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно факту не дотримання відповідачем вимог ст.ст. 40 та 492 КЗпП України, зокрема.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною 1 та 3 ст. 492 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, виходячи з вимог ч. 1 ст. 40, ч. 1 та 3 ст. 492 КЗпП України, судом першої інстанції вірно здійснено висновок, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 01.10.2013 р. справа № 21-319а13.

У частині 1 ст. 244-2 КАС України зазначено, що Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Однак, відповідач - Чернівецька митниця ДФС, зазначені зобов'язання не виконала і відповідно порушила трудові гарантії позивача, як працівника.

Зокрема, у ході розгляду справи судом встановлено, що 06.11.2014 року Головою комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів попереджено позивача про заплановане вивільнення із займаної посади. Однак, відповідач одночасно з попередженням про звільнення з підстав передбачених п. 1 ст. 40, п.п. 2, 3 ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці не врахував право позивача про його переважне право залишення на роботі та не запропонував позивачу жодної наявної вакантної посади, яку він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації. ( т. 1 а.с. 32).

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач звільнив позивача без дотримання вимог ст. ст. 40 та 49 КЗпП України.

Окрім того, в розрізі здійсненого аналізу норм чинного законодавства та з урахуванням наявних доказів, наявний факт неврахування відповідачем вимог ст. 42 КЗпП України щодо переважного права позивача залишення на роботі, оскільки ОСОБА_5 за період проходження служби в митних органах характеризується позитивно, дисциплінарних стягнень не мав, постіно займався підвищенням свого професійного рівня.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незаконного звільнення позивача та необхідності скасування оскаржуваного наказу № 703-о від 16 листопада 2015 року, як такого, що винесений з порушенням вимог трудового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи встановлений факт відсутності змін в організації виробництва і праці відділу митного оформлення № 1, а також в цілому по митному посту «Россошани» Чернівецької митниці ДФС, що по суті і є підставою для звільнення працівника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першї інстанції щодо незаконності звільнення відповідача всупереч наведених норм Кодексу, з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Россошани».

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції необгрунтовано та безпідставно поновив ОСОБА_5 на раніше займаній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходів з 17 жовтня 2015 року, оскільки як вбачається з наказу Чернівецької митниці ДФС № 703-о "Про звільнення ОСОБА_5." та запису № 24 в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_5, останнього звільнено 17 листопада 2015 року, а відтак поновлення на раніше займаній посаді також повинно датуватись вказаною датою.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду. Підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права (ч.1 ст. 201 КАС України).

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову, однак невірно визначив дату поновлення позивача на раніше займаній посаді, відтак рішення суду першої інстанції підлягає зміні в вказаній частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуЧернівецької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України про визнання протиправним наказу змінити .

Абзац третій резолютивної частини постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року викласти в наступній редакції : "Поновити ОСОБА_5 на займаній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Россошани" Чернівецької митниці Міндоходів з 17 листопада 2015 року".

В іншій частині постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25.04.16.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.