Справа № 808/8481/15
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8481/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

12 квітня 2016 року

(14 год. 30 хв.)

Справа № 808/8481/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Позивач обґрунтовує свої вимоги таким.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості відповідачем було встановлено, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару (мішметалу), містять розбіжності, а саме: відповідно до умов інвойсу від 04.05.2015 № MS-15-003, додатку № 1, специфікації від 29.04.2015 № 474 до Контракту від 09.02.2012 № 13120156 оцінювані товари ввозились на умовах поставки DAP Запоріжжя. За сканованим оригіналом CMR від 07.05.2015 № 150654-1 відвантаження товару було здійснено з Rotterdam Netherlands 07.05.2015, а відтак, у відповідача виникли сумніви щодо не включення в ціну товару витрат на зберігання мішметалу на митній території ЄС; назва товару (МЦ50Ж6), зазначена у додатку № 1, специфікації від 29.04.2015 № 474 до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, відрізняється від назви товару, вказаному в інвойсі від 04.05.2015 № MS-15-003.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою суду від 12.04.2016 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 12.04.2016.

12.04.2016 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання 12.04.2016 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з’ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 029409 позивача зареєстровано як юридичну особу 15.04.1994 (а.с. 14). Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано як юридичну особу – орган державної влади 06.11.2014 (а.с. 124).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (24.10); діяльність лікарняних закладів (86.10); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); функціонування театральних і концертних залів (90.04); оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72); професійно-технічна освіта (85.32) (а.с. 13).

09.02.2012 між Фірмою «INTERCOMMODITIES SA» (далі – Продавець) та позивачем (далі – Покупець) було укладено контракт купівлі-продажу № 13120156 (далі – Контракт від 09.02.2012 № 13120156), за яким Продавець продає, а Покупець придбає феросплави (далі – «Товар»), кількість, якість, ціна, вартість, строки та умови поставки яких визначаються у специфікаціях (далі – Додаток № 1), що додаються до даного Контракту та є його невід’ємними частинами.

Відповідно до п.п. 3,4 Контракту від 09.02.2012 № 13120156 сума за даним контрактом не повинна перевищувати 200 000 000,00 (двісті мільйонів) доларів США. Продаж товару відбувається на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 р. За приписами п. 5 Контракту від 09.02.2012 № 13120156 оплата вартості товару здійснюється банківським переказом у розмірі 100 % вартості товару, що поставляється, протягом 60 днів від дати надходження товару на склад покупця. Валюта платежу та контракту – долари США та євро. Пунктом 9 Контракту від 09.02.2012 № 13120156 визначено, що строк дії контракту до 31.12.2012 (т. 1, а.с. 31-35).

Згідно з Додатком № 1 до Контракту від 09.02.2012 № 13120156 товаром, що поставляється, є: МЦ50Ж6 Мішметал; хімічний склад: Ce 50% min, La 30% min, Fe 6% max, P 0,01 max, Pr 6,9% max, S 0,03% max, Mg 0,26% max, Pb 0,02% max; фракція, мм.: Ingots up to 0,5 kg or 0,05 kg; кількість: 3 МТ; ціна 1 МТ, USD: 7 791,72 $, вартість у валюті платежу: 23 375,16 $. Також, додатком визначено, що умовами поставки є DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 р.; строк поставки товару: до 15.05.2015; країна походження товару – Китай; вантажовідправник: продавець або агент за дорученням продавця; вантажоотримувач – позивач (а.с. 44).

20.11.2012 між Продавцем та позивачем було укладено додаткову угоду до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, якою змінено умови оплати товару, а саме допущено оплату позивачем 100% вартості поставленої продукції протягом 120 днів від дати надходження товару на склад позивача (а.с. 38).

14.12.2012 між Продавцем та позивачем було укладено додаткову угоду до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, якою продовжено строк дії зазначеного Контракту до 31.12.2013 (а.с. 41). 04.12.2013 між Продавцем та позивачем було укладено додаткову угоду до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, якою продовжено строк дії Контракту до 31.12.2014 (а.с. 42). 30.12.2014 між Продавцем та позивачем було укладено додаткову угоду до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, якою продовжено строк дії Контракту до 31.12.2015 (а.с. 36).

14.05.2015 для проведення митного оформлення отриманого позивачем товару (мішметалу) за Контрактом від 09.02.2012 № 13120156 останнім на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112030000/2015/006680 (а.с. 13).

Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом та склала 7,79$ за 1 кг (загальна ціна – 23 375,16 $).

14.05.2015 після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с. 27). Повідомлення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару (мішметалу), містять розбіжності, а саме: 1) відповідно до умов інвойсу від 04.05.2015 № MS-15-003, додатку № 1, специфікації від 29.04.2015 № 474 до Контракту від 09.02.2012 № 13120156 оцінювані товари ввозились на умовах поставки DAP Запоріжжя. За сканованим оригіналом CMR від 07.05.2015 № 150654-1 відвантаження товару було здійснено з Rotterdam Netherlands 07.05.2015, а відтак, у відповідача виникли сумніви щодо не включення в ціну товару витрат на зберігання мішметалу на митній території ЄС; 2) назва товару (МЦ50Ж6), зазначена у додатку № 1, специфікації від 29.04.2015 № 474 до Контракту від 09.02.2012 № 13120156, відрізняється від назви товару, вказаному в інвойсі від 04.05.2015 № MS-15-003.

Із урахуванням виявлених розбіжностей відповідач запропонував позивачу надати на підтвердження митної вартості товару (мішметалу) наступні документи: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

15.05.2015 на виконання повідомлення відповідача про надання додаткових документів щодо поставки мішметалу позивачем було надано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-246 (а.с. 63), Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-245 серії ЭЗ (а.с. 61, 62); письмові пояснення (а.с. 30).

Так, Згідно з Експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-245 серії ЭЗ середня розрахункова вартість складських витрат на розвантаження (завантаження) однієї метричної тони металів та феросплавів, витрат на зберігання однієї метричної тони металів та феросплавів на складах Роттердаму (Нідерланди) в місяць станом на травень 2015 року на підставі аналізу даних Лондонської Біржі Металів складає 52,28 $ за один місяць (а.с. 61-62).

Згідно з Експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-246 ринкова вартість мішметалу марки МЦ50Ж6/Mishmetal в асортименті станом на 01.02.2015-15.05.2015 склала: Min. ціна: 7 000,00 $ за 1 МТ; Max. ціна: 10 384,00 $ за 1 МТ. Отже, ціна на мішметал, зазначена у Контракті від 09.02.2012 № 13120156, на умовах поставки DAP-Запоріжжя відповідає середньому рівню цін, що склався на світовому ринку подібної (аналогічної) продукції за вказаний період (а.с. 63).

Також, листом від 15.05.2015 позивач пояснив, що ціна на умовах DAP включає в себе всі витрати, які несе Продавець до моменту передачі Покупцю у м. Запоріжжі, тобто транспортні та складські витрати ним було включено в ціну товару. Також, позивач зауважив, що МЦ50Ж6 – це марка мішметалу, натомість безпосередньо назва товару, зазначена ним у специфікації та інвойсі, співпадає.

Крім того, позивач зазначив, що рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов Контракту від 09.02.2012 № 13120156, не надавались, оскільки посередники не залучались. У свою чергу, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару позивач об’єктивно не міг надати відповідачу, оскільки у нього відсутні взаємовідносини безпосередньо з виробником товару.

15.05.2015 відповідач надав позивачу консультацію щодо митної вартості товару та, відповідно, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1 (а.с. 64). Зазначене рішення мотивовано тим, що на вимогу відповідача надати додаткові документи позивач їх не надав у повному обсязі. Натомість, виходячи з цінової бази товарів, у відповідача наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей подібних товарів за основним та другорядними методами з розрахунку 10,48 $ за 1 кг., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару (мішметалу) та, як наслідок, прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів (МД від 20.03.2015 № 112030000/2015/003764).

15.05.2014 позивач подав відповідачу нову митну декларацію № 112030000/2015/006778 із урахуванням вимог рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1 (а.с. 72-73), яку останнім було прийнято до митного оформлення та випущено у вільний обіг товари шляхом надання гарантій.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1, позивач 28.07.2015 звернувся до відповідача з листом № 111/КС-231, в якому просив скасувати вказане рішення, повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію та зарахувати у рахунок сплати наступних митних платежів кошти, внесені як фінансову заставу (а.с. 68). В якості додатку до листа від 28.07.2015 № 111/КС-231 позивачем додатково було надано копію платіжного доручення в іноземній валюті від 17.07.2015 № 1172 (а.с. 69).

Листом від 04.08.2015 № 775/11/08-70-65 відповідач відмовив позивачу у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1 та поверненні (вивільненні) наданої фінансової гарантії (а.с. 76).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відносини, пов’язані зі справлянням митних платежів, регулюються МК України, Податковим кодексом України (далі – ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що 14.05.2015 позивачем для проведення митного оформлення товару за Контрактом від 09.02.2012 № 13120156 на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112030000/2015/006680. Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом. Однак, у зв'язку з виявленими розбіжностями відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

15.05.2015 на виконання повідомлення відповідача про надання додаткових документів та з метою усунення виявлених розбіжностей позивачем було надано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-246 (а.с. 63), Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 15.05.2015 № ОИ-245 серії ЭЗ (а.с. 61, 62); письмові пояснення (а.с. 30). Крім того, позивач повторно надав відповідачу митну декларацію країни відправлення (а.с. 25-26).

Суд встановив, що позивачем для проведення митного оформлення товару (мішметалу) у встановленому законом порядку були подані відповідачу всі необхідні документи з дотриманням вимог ч. 2 ст. 58 МК України та пояснення до них. Відтак, твердження відповідача щодо не включення позивачем в ціну товару витрат на зберігання мішметалу на митній території ЄС не відповідає дійсності. У свою чергу, розбіжність марки, а не назви товару (МЦ50Ж6), зазначеній у додатку № 1, та інвойсі від 04.05.2015 № MS-15-003, на переконання суду, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару (мішметалу).

Посилання ж відповідача в оскаржуваному рішенні на МД від 20.03.2015 № 112030000/2015/003764 як на джерело інформації суд вважає безпідставним, оскільки зазначена декларація подавалась позивачем відповідачу в період, коли ціна на товар (мішметал) була вищою, ніж на момент декларування ВМД форми 2 від 15.05.2015 № 112030000/2015/006680, а саме, станом на березень 2015 року ціна складала 9,80 $ за 1 кг.; станом на травень 2015 року – 7,79 $ за 1 кг. На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду Витяг з сайту «Metal Pages» за період з 03.02.2015 по 27.08.2015 (а.с. 116-117).

Отже, оскільки зазначені відповідачем обставини із урахуванням наданих позивачем документів та пояснень не свідчать про наявність будь-яких розбіжностей між ними, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для виникнення обґрунтованих сумнівів відносно підтвердження чи визначеності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були всі підстави здійснити митне оформлення товару (мішметалу) за методом, визначеним позивачем у ВМД форми МД-2 № 112030000/2015/006680 – основним методом, однак відповідач не вчинив цього та прийняв рішення про коригування митної вартості від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1. Отже, таке рішення, на переконання суду, є протиправним, а відтак, підлягає скасуванню.

Із урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1 є обґрунтованими, а тому в цій частині позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 – 12, 14, 86, 94, 98, 158 – 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015 № 112030000/2015/000060/1.

Судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» (код ЄДРПОУ 00186536) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус