Справа № 723/399/16-а
Суддя: Іщенко І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/399/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретаріБерекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з приводу визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії. В позові посилався на те, що з 27 січня 1993 року по 05 серпня 2015 року він працював суддею Сторожинецького районного суду Чернівецької області. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років. Він вчасно подав заяву про звільнення з посади, однак в результаті бездіяльності і грубого порушення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховна Рада України звільнила його з посади лише 16 липня 2015 року, замість 26 липня 2014 року. У зв'язку з такою постановою Верховної Ради України він звільнений з посади наказом по Сторожинецькому районному суду від 05.08.2015 року. 06 серпня 2015 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі про призначення та виплати мені довічного грошового утримання. Згідно розпорядження №158013 від 09.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі йому відмовлено у призначенні та виплаті довічного грошового утримання, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 01.06.2015 року. В зв'язку з цим, за його позовом до цього ж відповідача, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.11.2015року задоволено його позовні вимоги та скасоване вищевказане розпорядження управління пенсійного фонду в Сторожинецькому районі та зобов'язано відповідача, начинаючи з 06.08.2015 року, призначити та виплачувати мені довічне грошове утримання в розмірі 70% від грошового утримання судді, що складає 19488 гр. Вказана постанова набрала чинності та виконана відповідачем. Ознайомившись з висновками, викладеними в Постанові Верховного суду України від 10.02.2015 року №21-630а1, йому стало відомо, що його право на призначенні та вплати довічного грошового утримання виникає не в момент фактичного звільнення та звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення такого права, тобто з досягненням 65 річного віку, який настав 26 липня 2014 року. На підставі цього, в січні 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату довічного грошового утримання в розмірі, що визначений вищевказаною постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці начинаючи з моменту досягнення 65 річного віку, тобто з 26.07.2014 року. Рішенням управління пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі від 25.01.2016 року йому в цьому відмовлено на підставі Прикінцевих положено Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідно до якого з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо забезпечення осіб, довічне грошове утримання яким призначалось відповідно до Закону України « Про судоустрій і статус суддів».

Вищевказаною постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці стверджено, що його щомісячне грошове утримання, вираховується в сумі 70 % від 19488 грн., що складає 13641 грн. 60 коп.

Приймаючи до уваги, що за період з серпня по грудень ( 5 місяців) 2014 року та січня по березень 2015 року ( З місяці ) він отримував загальну пенсію в сумі 4066 гривень 50 коп., за цей період відповідач повинен донарахувати та виплатити йому утримання в сумі 76600гр. ( 13641грн.60 коп -4066гр50коп х 8 місяців).

Начинаючи з квітня по липень 2014 року відповідачем припинено нарахування та виплату загальної пенсії, а тому за цей період відповідач повинен нарахувати та виплатити йому грошове утримання із розрахунку 13641 гр.60 коп X 4 місяці, що складає 54566 гривень.

В судовому засіданні позивач не з»явився, направив письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Справу просив розглянути у його відсутності.

Представник відповідача позов не визнав , просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, в своїх поясненнях та письмових запереченнях просив в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення відповідача , дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню .

При вирішення даного публічно-правового спору , суд керуються нормами Конституції України, рішеннями Конституційного суду України , висновками Верховного суду України, КАС України, Європейською хартією щодо Закону про статус суддів від 10 липня 1998 року , рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи державам - членом щодо суддів та Законів України «Про статус суддів « від 15 грудня 1992 року , з наступними змінами та «Про судоустрій і статус суддів « в редакції від 7 липня 2010 року Так, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні даної справи керується принципом верховенства права, з урахуванням практики Європейского суду з прав людини відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Судом встановлено, що позивач з 27 січня 1993 року по 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 працював суддею Сторожинецького районного суду Чернівецької області. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років. Він вчасно подав заяву про звільнення з посади, однак Верховна Рада України звільнила його з посади лише 16 липня 2015 року, замість 26 липня 2014 року. У зв'язку з такою постановою Верховної Ради України він звільнений з посади наказом по Сторожинецькому районному суду від 05.08.2015 року. 06 серпня 2015 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі про призначення та виплати мені довічного грошового утримання. Згідно розпорядження №158013 від 09.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі йому відмовлено у призначенні та виплаті довічного грошового утримання, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 01.06.2015 року. В зв'язку з цим, за його позовом до цього ж відповідача, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.11.2015року задоволено його позовні вимоги та скасоване вищевказане розпорядження управління пенсійного фонду в Сторожинецькому районі та зобов'язано відповідача, начинаючи з 06.08.2015 року, призначити та виплачувати мені довічне грошове утримання в розмірі 70% від грошового утримання судді, що складає 19488 гр. Вказана постанова набрала чинності та виконана відповідачем. Ознайомившись з висновками, викладеними в Постанові Верховного суду України від 10.02.2015 року №21-630а1, йому стало відомо, що його право на призначенні та вплати довічного грошового утримання виникає не в момент фактичного звільнення та звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення такого права, тобто з досягненням 65 річного віку, який настав 26 липня 2014 року. На підставі цього, в січні 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату довічного грошового утримання в розмірі, що визначений вищевказаною постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці начинаючи з моменту досягнення 65 річного віку, тобто з 26.07.2014 року. Рішенням управління пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі від 25.01.2016 року йому в цьому відмовлено на підставі Прикінцевих положено Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідно до якого з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо забезпечення осіб, довічне грошове утримання яким призначалось відповідно до Закону України « Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ст..22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані . При прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод . Довічне грошове утримання судді є однією з гарантій незалежності суддів , які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесених змін до чинних.

Правові позиції з цього приводу щодо звуження прав та свобод суддів , їх гарантії незалежності висловив Верховний суд України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 3 липня 2015 року №'14 та своєму Конституційному подані від 8 липня 2015 року щодо відповідності ( конституційності ) положень частини третьої , абзац четвертої та речення першого абзацу шостої частини п'ять ст..141 Закону України « від 7 липня 2010 року №2453 -У1 Про судоустрій і статус суддів» у взаємозв'язку з положенням пункту 5 пункту 2, пункту 17 розділу 1, пункту 5 розділу 111 Закону України від 2 березня 2015 року №213-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосовно звуження гарантій матеріального та соціального захисту суддів у відставці положенням ст..8, частини першої ст..21 частині першої, пунктів 2,9 частини п'ять ст..126 Конституції України , де вказано,що не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України( зокрема у рішеннях від 3 червня 2013 року№3 рп/2013, від 22 травня 2008 року №10 рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8 рп 2005 року

Згідно висновку Верховного Суду України викладеного ним у постанові №2-630 а 14 від 10 лютого 2015 року зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства , а правовідносин до пенсійного забезпечення виникають не на момент звернення на призначенням пенсії ,а на момент виникнення права на її призначення

Зазначена позиція узгоджується з Європейською хартією щодо Закону про статус суддів від 10 липня 1998 року , рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи державам -членам щодо суддів: незалежність,ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 №12 (2010) та додатку до неї

Згідноч.1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцієюі Законами України.

Як слідує з офіційного тлумачення ч.1 ст. 126 Конституції України в Рішенні Конституційного суду №19-рп/2004 від 01.12.2004 положення ч.1 ст. 126 Конституції України «незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією України і законами України» у взаємозвязку з іншими положеннями розділу VIII Основного закону України треба розуміти так, що незалежність суддів забезпечується насамперед гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів, їх правового і соціального захисту …

Відповідно до п. 8 ч.4ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VIнезалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

У відповідності до ст..6.4 Європейської хартії про статус суддів, суддя ,що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу , повинен отримувати пенсію по виходу у відставку , рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня основної заробітної плати в якості судді.

Конституційний Суд України в своєму рішенні «3рп 2013 року від 3 червня 2013 року зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягнення пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Разом з тим суд вважає, що позивач не пропустив строку звернення до суду , так як 25.07.2014 року він досяг 65 річного віку і вчасно подав заяву про відставку. Посилання відповідача на те, що позивач пропустив строк звернення до суду не знайшло свого підтвердження в залі судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України постанови суду про присудження виплати пенсій, інших платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.8,19, 22 ,126 Конституції України, ст..43 Закону України « Про статус суддів». ст..138. Закону України « Про судоустрій та статус суддів» , ст.ст. 8 9,10 11,98 158-163, 185, 186 256, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області про відмову у проведені перерахунку та виплаті ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання починаючи з 26.07.2014 року по 05.08.2015 року - противоправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області призначити., нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 70% грошового утримання судді без обмежень максимального розміру з 26.07.2014 року по 05.08.2015 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах виплат за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Іщенко І.В.