Справа № 201/4213/16-а
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 201/4213/16- а
провадження 2а/201/843/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі - Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні довідки на безоплатне зубопротезування та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 березня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні довідки на безоплатне зубопротезування та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач в своєму позові та з представником в ході судового засідання посилаються на те, що позивач є ветераном праці і інвалідом 2 групи загального захворювання та має потребу в терміновому пільговому зубопротезуванні; для проведення такої операції потрібна довідка про такі пільги і цю довідку по закону повинен видавати відповідач. Позивач звернувся до вказаної юридичної особи, але йому відмовили через начебто перевищення місячного сукупного доходу заявника; позивач знову звернувся до відповідача з питаннями роз'яснення такої відповіді та надання довідки, але знову отримав відмову, хоча сума вказаного доходу у нього вже була вказана інша. Позивача звертався з заявами та скаргами до відповідача та його органів з питаннями усунення порушення законів при необхідності видати йому вказану довідку, але вони ніяких дій для цього не зробили, відбувається бездіяльність. Позивач вважає вказане незаконним і протиправним, оскільки цим порушуються його права, в добровільному порядку питання не вирішується, відповідач не погоджується з доводами позивача, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання закону про його пільги та зобов'язати відповідача нарешті видати йому його довідку для пільгового зубопротезування, задовольнивши позов у повному обсязі.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно позивач звертався до них з вказаним питанням і вони йому відмовляли, керуючись законом, але з січня 2016 року законодавство помінялося, вони перевірили правильність видачі довідки позивачу і в березні цього року повідомили позивача про видачу довідки, але він прийшов до них лише на початку квітня і отримав необхідну довідку; вони виконують передбачені законом норми стосовно, в тому числі, і пільгового зубопротезування, бездіяльності в них немає, оскільки постійно працюють над цим і іншими пільговиками по цим та іншим питанням, документального підтвердження незаконності їх дій чи бездіяльності по вказаному питанню немає. На всі письмові звернення позивача вони йому надавали своєчасні письмові відповіді, відповідно реагували на них, скарги скеровували до відповідних служб і підрозділів, вони діють в межах своєї компетенції, порушення закону чи бездіяльності з їх боку не було, вважає позовні вимоги до них безпідставними і просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача і представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно п.1 ч. І ст. 18 КАС України адміністративні справи, в якій однією із сторін є орган або посадова особа місцевого самоврядування, підсудні місцевим судам. А відповідно до ч. З ст. 18 цього Кодексу справи, щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади, розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом за вибором позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які вчинені (допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. З КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Судом з'ясовано, що позивач ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_1 і звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку, передбаченому законом.

Відповідно ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно згідно бази даних Єдиного Державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради як ветеран праці та інвалід 2 групи загального захворювання.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» ветеранам праці надаються такі пільги: першочергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування із дорогоцінних металів), за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII норми цього Закону в частині врахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї при наданні пільг набувають чинності з 1 липня 2015 року. На виконання зазначеного Закону Урядом прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї». Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Згідно п. 10 Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення видає пільговикам довідки для отримання інших видів пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо), відповідно до законодавства.

Як стверджує позивач ОСОБА_1, він має потребу в терміновому пільговому зубопротезуванні; для проведення такої операції потрібна довідка про такі пільги і цю довідку по закону повинен видавати відповідач. Позивач звернувся до вказаної юридичної особи, але йому відмовили через начебто перевищення місячного сукупного доходу заявника; позивач знову звернувся до відповідача з питаннями роз'яснення такої відповіді та надання довідки, але знову отримав відмову, хоча сума вказаного доходу у нього вже була вказана інша. Позивача звертався з заявами та скаргами до відповідача та його органів з питаннями усунення порушення законів при необхідності видати йому вказану довідку, але вони ніяких дій для цього не зробили, відбувається бездіяльність. Позивач вважає вказане незаконним і протиправним, оскільки цим порушуються його права, в добровільному порядку питання не вирішується, відповідач не погоджується з доводами позивача, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання закону про його пільги та зобов'язати відповідача нарешті видати йому його довідку для пільгового зубопротезування.

Судом встановлено, що відповідач з метою роз'яснення питань по позивачу (стосовно доходу, пільги) звернувся за роз'ясненнями до Мінсоцполітики України стосовно надання пільг окремим категоріям громадян. Управлінням було отримано роз'яснення згідно якого відповідно до п. 10 Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення видає пільговикам довідки для отримання інших видів пільг, які надаються з урахуванням доходу лише пільговика (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо), відповідно до законодавства.

02 листопада 2015 року позивач звернувся на адресу управління з питання видачі йому довідки сукупного доходу сім'ї в зубопротезний відділ Дніпропетровській обласній лікарні ім. «Мечнікова». Листом управління від 03 листопада 2015 року за № 7167 позивачу була надана письмова відповідь, в якій було зазначено, що середньомісячний дохід ОСОБА_1 в розрахунку на одну особу складає 2391.73грн., що перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (1710.00грн.) у зв'язку з чим управління не має законних підстав для видачі довідки на безоплатне зубопротезування.

Внаслідок уточнення розміру пенсії ОСОБА_1 09 листопада 2015 року УПСЗН був зроблений запит на адресу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі. Управлінням було отримано довідку про розмір виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року. Позивач звернувся на адресу управління з питання видачі йому довідки сукупного доходу. УПСЗН було надіслана відповідь позивачу. При визначенні права на отримання пільг з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року управлінням була врахована уточнююча довідка управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі. Середньомісячний дохід ОСОБА_1 склав 1793.80 грн., що перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Листом УПСЗН від 25 березня 2016 року № 1825 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що оскільки його середньомісячний дохід за попередні шість місяців не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу з 01 січня 2016 року (1930.00грн.), він має право на отримання відповідної довідки на зубопротезування. Управлінням 05 квітня 2016 року було видано ОСОБА_1 довідку про право на отримання пільг з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, форма якої затверджена Мінсоцполітикою та автоматично формується з бази ЄДАРП. При отримання довідки ОСОБА_1 відмовився розписатися, про що складено відповідний акт.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Тобто, позивач повинен довести, що дiями позивача було порушено його права. Однак, жодних інших доказiв позивачем до суду не надано.

Відповідно до ст. 21 Конституції права та свободи людини є непорушними, до яких відноситься й право згідно ст. 4І Конституції на володіння, користування і розпорядження власністю, яку придбала позивачка у відповідності до вимог закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту порушеного права згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання незаконним рішення, дії або бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. їх посадових або службових осіб.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,

або з власної ініціативи. Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, згідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України «У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку». При цьому Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 6 березня 2008 року зауважив, що під час розгляду спорів щодо окарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених в позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

З огляду на заявлені позовні вимоги, доводи позивача, визначальними обставинами для вирішення спірних правовідносин є визначення відповідності оскаржуваних дій відповідача критеріям правомірності, які пред'являються до дій та рішень суб'єктів владних повноважень.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню повністю.

Не може суд прийняти до уваги позицію позивача і його представника щодо наполягання на позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються, порушення прав позивача, в тому числі і визначених Конституцією України, іншими законами саме цим відповідачем не були допущені.

При таких обставинах суд вважає можливим ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні довідки на безоплатне зубопротезування та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Таким чином позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні довідки на безоплатне зубопротезування та зобов'язання вчинити певні дії в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів паці та інших громадян похилого віку в Україні», постановою Кабінету Міністрів України № 389 «Про затвердження порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї», ст. ст. 2, 3, 5, 6, 18, 19, 69, 71, 72, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні довідки на безоплатне зубопротезування та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя -