Справа № 2а-14095/11/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/30943/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи
за касаційною скаргоюПрокурора Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері
напостанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013р.
у справі№ 2а-14095/11/2670
за позовомВійськового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
доКиївської міської ради
треті особиДержавний вищий навчальний заклад "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана"
провизнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним рішення № 190/2765 від 17.03.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що земельна ділянка, яка відповідно до пункту 2 рішення Київської міської ради № 190/2765 від 17.03.2005 була надана у постійне користування Київському національному економічному університету для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, була закріплена в безстрокове та безкоштовне користування під військове містечко № 127 на підставі рішення Київського міськвиконкому № 37-с від 29.11.1948р. та використовується по теперішній час Міністерством оборони України за її цільовим призначенням для постійної дислокації Управління тилу Збройних сил України та у відповідача були відсутні повноваження для припинення права постійного користування земельною ділянки військового містечка № 127 площею 0,39 га по вул. Дегтярівській, 28 у Шевченківському районі міста Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013р. надійшла касаційна скарга Прокурора Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.03.2005р. Київською міською радою прийнято рішення № 190/2765 "Про надання Київському національному економічному університету земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Дегтярівській, 28 у Шевченківському районі м. Києва".

Пунктом 2 зазначеного рішення Київському національному економічному університету надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,39 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Дегтярівській, 28 у Шевченківському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

11.02.2011р. у відповідь на запит №415 від 01.02.2011 Військовою прокуратурою Київського гарнізону було отримано від Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лист № 03-23/2643 від 08.02.2011, яким було повідомлено про те, що рішенням Київської міської ради № 190/2765 від 17.03.2005 земельна ділянка на вул. Дегтярівській, 28 надана в постійне користування Київському національному економічному університету.

Військовий прокурор Київського гарнізону вважаючи, що рішення Київської міської ради № 190/2765 від 17.03.2005 порушує права Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернувся до суду з відповідним позовом.

Суди попередніх інстанції розглядаючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшли висновку, що позивачем не надано належних документів, які б підтверджували право постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 28.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 123 ЗК України врегульовано порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про землеустрій», врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність та користування земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

З 01.01.2002 року відповідно до статті 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року право власності або право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З 02.05.2009 року у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникало з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; або свідоцтвом про право на спадщину.

Пунктом 6 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року «Про земельну реформу» встановлено, що громадяни, підприємства, установи й організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення у дію Земельного кодексу Української РСР, повинні до 15 березня 1994 року оформити право на володіння або користування землею. Після закінчення вказаного строку раніше надане їм право користування земельною ділянкою втрачається.

Як вірно було встановлено судами Рішенням виконавчого комітету Київського міської ради депутатів трудящих від 29.11.1948р. № 37 «О возобновлении отвода и установлений границ земельных участков Гарнизонной Квартирно-Эксплуатационной Части Киевського Воєнного Округа в Молотовском районе г. Києва» військовому містечку № 127 було надано у тимчасове користування без права подальшої забудови до освоєння їх у відповідності з призначенням 11 га земель, в тому числі спірна ділянка.

Актом інвентаризації земель Міністерства Оборони України на території Шевченківського району міста Києва Київської області, який є Додатком 2 до ст. 4 Положення затвердженого наказом Голови державного комітету по земельних ресурсах Міністерства оборони України 1992 року № 34/203, підтверджується, що на час проведення інвентаризації в користуванні Військового містечка № 127 перебувала земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Пархоменко, 28а-32а. На сторінці 4 Акта зазначено, що для виготовлення державних актів на право постійного користування землею необхідно по матеріалам інвентаризації підготувати проект відведення земельної ділянки і подати його на розгляд та затвердження Київміськради.

Рішенням Київської міської ради від 15 липня 2004 року № 419-24/1829 визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 29 листопада 1948 року № 37 «О возобновлении отвода и установлений границ земельных участков Гарнизонной Квартирно-Эксплуатационной Части Киевського Воєнного Округа в Молотовском районе г. Києва».

Водночас, рішенням господарського суду міста Києва від 05.09.2012 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 листопада 2012 року, визнано недійсним п. 1 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 року № 419-24/1829 в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 29 листопада 1948 року № 37 «О возобновлении отвода и установлений границ земельных участков Гарнизонной Квартирно-Эксплуатационной Части Киевського Воєнного Округа в Молотовском районе г. Києва».

Рішенням Київської міської ради від 17.03.2005 року № 190/2765 Київському національному економічному університету надано у постійне користування земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Дегтярівській, 28 у Шевченківському районі міста Києва.

Також 28 липня 2005 року Київському національному економічному університету видано Акт на право постійного користування земельною ділянкою.

Як вбачається з листа Головного управління земельних ресурсів від 08.02.2011 року № 03-23/2643 відповідно до довідки топографо-геодезичного департаменту госпрозрахункової організації «Центр містобудування та архітектури» від 02.06.2004 року № 03-1038 матеріали по відведенню земельної ділянки за адресою вул. Дегтярівська, 28 в архівах Головкиївархітектури відсутні. На момент розгляду документації із землеустрою з порушеного питання, земельна ділянка за вказаною адресою обліковувалась за військовим містечком № 127 на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є документом, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Також з висновку про погодження надання в постійне користування земельної

ділянки Головного управління земельних ресурсів КМДА від 21.02.2005 року № 03-23/84-В вбачається, що ділянка відводиться за рахунок міських земель не наданих у власність чи користування.

Аналізуючи вищенаведене, суди дійшли вірного висновку, що військове містечко № 127 не має належних документів, якими б підтверджувалось право на постійне користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 28.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Прокурора Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: