Справа № 820/857/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2016 р. № 820/857/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішень та вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про скасування рішень від 18.02.2016 р. № , № та вимоги про сплату боргу від 30.12.2015 р. № Ф-56, прийняті відповідачем щодо нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржувані рішення та вимога прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Дитиненко Ю.А. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складанню акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, як і спірна вимога, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності самозайнятої особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3), за результатами якої 30 грудня 2015 року було складено акт за № 1860/1701/НОМЕР_3 про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 року, де були зафіксовані порушення вимог законодавства, а саме:

- п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено оподатковуваний (чистий) дохід за 2014 рік у сумі 45 205, 00 грн. Відповідно до п. 167.1 ст. 167, п. 178.2 ст. 178 податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений за 2014 р. в сумі 6 780,75 грн.;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п.2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за 2014 р. на загальну суму 15 686,15 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки податковим органом стосовно позивача були прийняті:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 30.12.2015 року за № Ф-56;

- податкове повідомлення - рішення від 18.02.2016 року за № ;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2016 року за №.

Із зазначеними рішеннями суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваних рішень та вимоги, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Судом встановлено, що у період з 01.01.12 р. по 31.12.14 р. та по теперішній час позивач здійснював та здійснює незалежну професійну діяльність приватного нотаріуса.

Так, визначення самозайнятої особи вказано у п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, а саме: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінювачів, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Незалежну професійну діяльність приватного нотаріуса позивач здійснює в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2, згідно договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року, акту прийому-передачі майна від 14 жовтня 2011 року по договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року, додаткової угоди № 1 від 10.02.2012 року к договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року; додаткової угоди № 2 від 06.12.2012 року к договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року; додаткової угоди № 3 від 31.12.2012 року к договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року, додаткової угоди № 4 від 31.12.2012 року к договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року та додаткової угоди № 5 від 31.12.2013 року к договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 178.3 ПКУ приватні нотаріуси як особи, що провадять незалежну професійну діяльність, мають право на вирахування з суми доходу до оподаткування документально підтверджених витрат, необхідних для провадження їх незалежної професійної діяльності.

У зв'язку з вищевикладеним та з метою забезпечення дотримання принципів оподаткування, передбачених статтею 4 ПКУ, Міністерство юстиції України затвердило лист від 23.02.2012 року №13.1-17/74 "Щодо переліку приватного нотаріуса" яким пропонується брати до уваги при оподаткуванні доходів приватних нотаріусів перелік витрат приватного нотаріуса, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності, випливають з вимог законодавства та повинні бути враховані в податковому обліку.

Згідно цього листа до переліку витрат приватного нотаріуса відносять зокрема:

1) придбання або оренда робочого місця нотаріуса, у тому числі його ремонт (капітальний та поточний);

2) технічне забезпечення діяльності робочого місця нотаріуса та його обслуговування:

а) охоронна та пожежна сигналізація;

б) металеві двері або металеві ролети;

в) металеві грати, захисні ролети та броньована ударостійка плівка на вікнах;

г) металеві шафи;

д) вогнестійкий сейф;

е) інформаційна вивіска;

є) технічне обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо) та його обслуговування (ремонт, регенерація);

ж) підключення та користування мережею Інтернет без обмеження кількості провайдерів, включаючи мобільний Інтернет;

з) телекомунікаційні послуги;

и) меблі;

і) інвентар для прибирання та гігієни;

к) тощо.

з) інші необхідні витрати приватних нотаріусів, пов'язані з організацією їх роботи.

З доказів справи вбачається, що згідно чинного договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року та додаткових угод між орендодавцем - фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3 та орендатором - самозайнятою особою ОСОБА_1, а саме пункту 4.6 розділу 4 "Права та обов'язки Орендатора" та на виконання вимог до організації діяльності приватних нотаріусів, позивачем протягом 2014 року були придбані будівельні матеріали та супутні роботи з приведення приміщення до стану придатного для проведення незалежної професійної діяльності нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2, та встановлене необхідне обладнання на загальну суму 45205,00 грн., а саме:

міжкімнатні двері (накладна № 28 від 28.11.2014 року);

підвіконня (прибутковий касовий ордер № б/н від 05.12.2014 року);

конструкції із ПВХ (прибутковий касовий ордер № б/н від 08.12.2014 року);

блок дверний металевий (товарний чек № б/н від 08.02.2014 року);

конструкції із ПВХ (договір підряду №11/11-838 від 11 листопада 2014 року, акт прийому - передачі №

б/н від 19.11.2014 року к договіру підряду №11/11-838 від 11 листопада 2014 року);

ролети захисні, планка кінцева з замком (видаткова накладна №91 від 24.11.2014 року);

роботи з утеплення стін (договір № б/н від 19.12.2014 року);

структурована комп'ютерна мережа (СКМ), охоронно-пожежна тривожна сигналізація (ОПТС),

відеоспостереження, кондиціонерів (договір №30/10-ОЗ купівлі-продажу від 30 жовтня 2014 року, акт

передавання - приймання ОЗ згідно договору купівлі-продажу №30/10-ОЗ від 30.10.2014 року).

Суд зазначає, що вищезазначені договір оренди (найму) та додаткові угоди до нього, перелічені документи первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про понесені витрати та проведені розрахунки (накладні, акти приймання-передачі, квитанції та прибуткові касові ордери) були надані до перевірки та наведені в текстовій частині акту перевірки.

Натомість, як вбачається з тексту акту перевірки та його висновкової частини представником контролюючого органу хибно встановлено, що суми віднесені до валових витрат, пов'язаних з одержанням доходу у період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., які задекларовані позивачем не підтверджені первинними бухгалтерськими документами в повному обсязі.

Так, на думку податкового органу, договір оренди (найму) не передбачає виконання будівельних робіт та встановлення будь яких приладів, окрім, як встановлювати замки на вхідні двері у приміщення, що здається в найм, з чим суд не погоджується та звертає увагу на те, що пункт 4.6 розділу 4 "Права та обов'язки орендатора" договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року містить право та обов'язок орендатора:

- користуватися системами комунікації, які знаходяться в будинку, приміщенні;

- обладнати та оформити приміщення, яке здається в найм, на власний розсуд;

- визначити своє місцезнаходження в приміщенні, частина якого здається в найм орендодавцю, шляхом розміщення відповідних вивісок, вказівних таблиць, рекламних стендів на вхід у будинок, приміщення, де знаходиться предмет договору та та перед входом до приміщення;

- встановлювати замки на вхідні двері в приміщенні, яке здається в найм;

- встановлювати сигналізацію та інші системи охорони.

Так, при складанні договору найму (оренди) приміщення від 14 жовтня 2011 року та на даний час, керуючись вимогами Цивільного кодексу України в частині складання договорів оренди (найму) під формулюванням "обладнанням та оформлення приміщення, яке здається в найм, на власний розсуд" розуміється проведення будь яких поточних ремонтних робіт, монтажних, декоративних та інше, в тому числі встановлення міжкімнатних дверей, підвіконь, конструкцій із ПВХ, блоків дверних, ролетів захисних, комп'ютерних мереж (СКМ), охоронно-пожежної тривожної сигналізації (ОПТС), відеоспостереження, кондиціонерів та виконання робіт по утепленню стін.

Окрім того, між орендодавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та позивачем було складено додаткову угоду № 5 від 31 грудня 2013 року до договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 14 жовтня 2011 року в тексті якого сторони декларували більш докладніше право позивача користуватись системами комунікації, які знаходяться в будинку, приміщенні; виконувати будь-які будівельні роботи та встановлення будь-яких приладів та пристроїв; обладнати та оформлювати приміщення, яке здається в найм, на власний розсуд, в тому числі проводити поточний та капітальний ремонт, за рахунок коштів позивача; визначати своє місцезнаходження у приміщенні, частина якого здається в найм позивачу, шляхом розміщення відповідних вивісок, вказівних таблиць, рекламних стендів на вході в будинок, приміщення, де знаходиться предмет договору та перед входом до приміщення; встановлювати замки на вхідні двері та приміщення, яке здається в найм, при необхідності можлива заміна вхідних дверей; встановлювати сигналізацію та інші системи охорони, за рахунок коштів орендаря і відповідно до чинного законодавства України; проводити реконструкцію приміщення, за рахунок власних коштів, якщо вона не завдають йому (приміщенню) шкоди; передати орендодавцю після закінчення терміну дії договору, а також у разі дострокового розірвання за власною ініціативою безоплатно всі вироблені в орендованому приміщенні перебудови і переробки, а також поліпшення, які є невід'ємною частиною приміщення і невіддільні без шкоди для конструкції

Міністерством регіонального розвитку та будівництва України у листі від 15 липня 2009 року № 9/9-1056 "Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального чи поточного ремонту було роз'яснено, що капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також поліпшення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій та інженерного обладнання.

Таким чином, суд зазначає, що висновок податкового органу про те, що згідно договору найму (оренди) позивач не мав право виконувати ремонтно-будівельні роботи та встановлювати будь-які прилади є безпідставним та таким, що спростовується вищевикладеним.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржувані рішення та вимога є законними та обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона, як суб'єкт владних повноважень, не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення та вимога є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 року № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 18.02.2016 року, прийняті Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо ОСОБА_1.

Скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу від 30.12.2015 р. № Ф-56, прийняту щодо ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (61145, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 20.04.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.