Справа № 808/6471/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6471/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇИ

21 квітня 2016 року

справа № 808/6471/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.

суддів: Панченко О.М. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних виробів-5» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі № 808/6471/15 за позовом Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних виробів-5» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – Мелітопольська ОДПІ) 28 серпня 2015 року звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних виробів-5» (далі – ПАТ «ЗЗБВ-5»), згідно з яким просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 354357,99 грн. за рахунок майна позивача, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг у розмірі 354357,99 грн. Позивачем вжито першочергові заходи з метою стягнення з відповідача податкового боргу, проте, кошти на розрахункових рахунках підприємства відсутні, у зв'язку із чим наявні підстави для прийняття рішення про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що встановлені судом обставини справи свідчать про наявність у позивача податкового боргу несплаченого в добровільному порядку та здійснення позивачем заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають на рахунках відповідача, але у зв'язку з їх відсутністю податковий борг залишився не погашеним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не надано доказів здійснення заходів зі стягнення наявної суми податкового боргу з усіх рахунків платника податку, а саме: не надано доказів виставлення інкасових доручень (розпоряджень) та повернення їх у зв’язку з відсутністю грошових коштів за всіма рахунками позивача у банківських установах. Крім того, зазначає, що в порушення норм процесуального права справа розглянута за відсутністю представника відповідача, що призвело до неправильного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач зареєстрований у встановленому законодавством порядку, та перебуває на обліку в Мелітопольській ОДПІ, як платник податків (а.с.8-9).

ПАТ «ЗЗБВ-5» має податковий борг у сумі 354357,99 грн. (а.с.10,49), а саме заборгованість з:

- орендної плати з юридичних осіб становить 149861,74 грн., з яких 1175,06 грн. – пеня за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів нежитлової нерухомості становить 710,70 грн.

14 січня 2015 року відповідачу було вручено податкову вимогу форми «Ю» від 12 січня 2015 року №3449-25 на суму 1673470,83 грн. (а.с.14).

Крім того , постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року у справі 808/1418/15 задоволено повністю подання Мелітопольської ОДПІ про стягнення з ПАТ «ЗЗБВ-5» суми податкового боргу у розмірі 198357,11 грн. (а.с.39-40) .

Податковим органом з метою виконання рішення суду до банківських установ направлялися інкасові доручення (розпорядження), однак вони були повернуті контролюючому органу без виконання, у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунках позивача.

Відповідачем 20 січня 2015 року прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №1261/23 та 11 березня 2015 року складено акт опису майна №76, відповідно до якого у податкову заставу описано майно (а.с.22-23).

До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження активів платника податків – ПАТ «ЗЗБВ-5», згідно з актом опису від 11 березня 2015 року (а.с.24).

Надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючі позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача наявний податковий борг та відсутні кошти на рахунках для його погашення, тому наявні підстави для надання позивачу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна боржника.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України (далі – ПК України), у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.95.1 та п.95.2 ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, враховуючи положення вказаних правових норм та вірно встановлені обставини справи щодо наявності у відповідача податкового боргу, вжиття позивачем заходів щодо його погашення шляхом стягнення коштів, яких виявилось недостатньо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про недотримання податковим органом процедурі стягнення з платника податку всієї суми податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться на рахунках такого платника, а саме: ненадання позивачем доказів виставлення інкасових доручень (розпоряджень) за всіма рахунками відповідача у банківських установах, що виключає можливість надання судом дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, яке перебуває у податковій заставі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявні докази направлення до всіх фінансових установ (банків) на розрахункові рахунки відповідача інкасових доручень (розпоряджень) на стягнення коштів за податковим боргом, які були повернуті податковому органу без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку (а.с.25-38,54-56).

Доводи відповідача щодо скасування рішення суду першої інстанції у зв’язку з не виставленням інкасових доручень на повну суму боргу в серпні, вересні, жовтні, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки по-перше не свідчать про можливість відповідача погасити борг у повній сумі, по-друге інкасові доручення позивачем направлялись до установ банку безпосередньо до моменту звернення з цим позовом до суду, а саме до 04 вересня 2015 року. Підстави для їх направлення під час розгляду цієї справи відсутні.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: розгляд справи за відсутністю представника відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані порушення не призвели до неправильного вирішення справи по суті, тому не є підставою для його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних виробів-5» - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі №808/6471/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 22 квітня 2016 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко