Справа № 713/360/16-а
Суддя: Кириляк А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/360/16-а
Провадження №2-а/713/13/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю. за участі секретаря Перепелиця Т.І., за участю сторін та їх представників розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради про визнання дій адміністративної комісії неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради про визнання дій адміністративної комісії неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення .

В позові вказує, що 2 лютого 2016 року адміністративна комісія виконавчого комітету Берегометстької селищної ради прийняла одноголосно постанову № 6 згідно до якої на приватного підприємця ОСОБА_2 накладено адміністративний штраф в сумі 850 грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення,передбаченого ст.152 КУпАП.

Вважає, що дана постанова є необгрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню, оскільки ним не порушено Закон України « Про благоустрій населених пунктів», крім того ОСОБА_3 написав заяву до поліції в якій просив прийняти міри за порушення правил торгівлі за мажами ринку за яке передбачено відповідальність за ст.159,160 КУпАП, а не ст.152 КУпАП.

Крім того, вважав ,що строк звернення до суду порушено з поважних причин. Просить поновити пропущений з поважних причин строк подачі скарги на постанову. Визнати дії відповідача - адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради при винесенні Постанови № 6 від 02.02.2016 року про накладені - адміністративного стягнення на ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. неправомірною. Постанову № 06 від 02 лютого 2016 року адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , як необгрунтовану та незаконну скасувати.

А провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав свої письмові заперечення просив в позові ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради про визнання дій адміністративної комісії неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини неявки відповідача не є поважними, а позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року ним отримано ухвалу Вижницького районного суду від 17.02.2016 року та копії доданих матеріалів. Після повернення матеріалів та усунення недоліків виникла необхідність у повторному зверненні до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

15 лютого 2016 року позивачем отримано копію ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.02.2016 року про залишення без руху скарги та надано п'ять днів для виправлення недоліків скарги. 17 лютого 2016 року, на виконання вимог ухвали від 10.02.2016 року позивачем було подано уточнений адміністративний позов з усуненням недоліків та разом із підписаною супровідною надано до суду. З метою виконання ухвали від 10.02.2016 року, в день закінчення строку на усунення недоліків адміністративного позову 22 лютого 2016 року було подано повторно адміністративний позов, з усуненням недоліків,визначених Ухвалою суду від 10.02.2016 року. Дана обставина підтверджується копією супровідної від 22.02.2016 року. Отже строк подачі скарги пропущено з поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України чи іншими законами.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено.

Судом встановлено, згідно протоколу засідання адміністративної комісії Берегометської селищної ради за № 06 від 02.02.2016 року , дільничним інспектором поліції Стратій Ю.В. 10.01.2016 року виявлено самостійне встановлення торгівельного кіоску ОСОБА_2 по вул. Серетській без необхідних документів .

На підставі протоколу винесено постанову за №06 від 02.02.2016 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. за ст.152 КУАП.

Відповідно до ст.152 КУпАП Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадив і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно положень статті і цього ж Закону, територія (в населеному пункті) - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до ч. 2 статті 17 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані:

1) утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку;

2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини);

3) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини;

4) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку;

5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин);

6) у процесі утримання об'єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об'єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані;

7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

При цьому, згідно ч. 1 статті 16 вказаного Закону, на об'єктах благоустрою категорично забороняється:

1) виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом;

2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева;

3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

5) самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України;

7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Згідно диспозиції ст.152 КУпАП України адміністративним правопорушенням є порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів, а також недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах, тобто вказано норма закону передбачає кілька правопорушень, а саме: порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів та недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Відповідно до ст. 219 КУАП виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 152 КУАП. За правопорушення, передбачене ст.152 КУАП. адміністративне стягнення може бути накладено головою адміністративної комісії.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів.

Крім того, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає ст.283 КУпАП України, в постанові не зазначені конкретні державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів, правила благоустрою територій населених пунктів, в тому числі смт. Берегомет, які були порушені, тобто відсутні відомості про те, що мало місце порушення правил благоустрою і яких саме, оскільки представником відповідача на вимогу суду не надано Правила благоустрою затверджених головою Берегометської селищної ради.

Висновки комісії суперечать як фактичним обставинам, так і діючому законодавству. В порушення ст. ст.152, 252 КпАП України відповідач не вжив заходів до повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення по справі.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містять належних та неспростовних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що позивача необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим прийнята адміністративною комісією при виконкомі Берегометської селищної ради постанова серії №06 від 02 лютого 2016 року є протиправною, підлягає скасуванню

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 86, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради про визнання дій адміністративної комісії неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,- задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк оскарження постанови №06 від 02.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.152 КУпАП.

Визнити дії адміністративної комісії виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.152 КУАП неправомірними, а постанову №6 від 02.02.2016 року скасувати.

В іншій частині відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а стороною, яка була відсутня в судовому засідання, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. Ю. Кириляк