Справа № 523/20177/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/1071/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В.. Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року у справі №523/20177/14-а за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство „ЖКС „Пересипський" про демонтаж самочинно встановленого металевого гаражу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство „ЖКС „Пересипський", в якому просила зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати металевий гараж на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку до належного санітарного стану.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства, без належного дозволу встановив та користується металевим гаражем. Приписи Суворовської районної адміністрації щодо демонтажу гаража за власний рахунок ОСОБА_2 не виконав.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 9 лютого 2015 року позов задоволений. Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати металевий гараж на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасоване в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції інстанцій та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що при проведенні перевірки у листопаді 2014 р. КП „ЖКС „Пересипський" встановлено використання та експлуатація позивачем на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 металевого гаража (контейнер) без правовстановлюючих документів.

КП „ЖКС „Пересипський" Суворовського району наданий припис від 4 листопада 2014 року, яким було зобов'язано ОСОБА_2 надати правовстановлюючі документи на встановлення і експлуатацію металевого гаражу.

У зв'язку з відсутністю у відповідача дозвільних документів, Суворовською РА було винесене розпорядження №566р від 4 грудня 2014 року про демонтаж металевого гаражу (контейнера), який експлуатується без відповідних дозвільних документів ОСОБА_2 та приведення земельної ділянки до належного санітарного стану.

На час розгляду справи судами дозвільні документи на встановлення металевого гаражу ОСОБА_2 не надані, припис та розпорядження не виконані.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов послався на ті обставини, що у зв'язку з відсутністю у відповідача відповідних дозвільних документів, Суворовською РА правомірно винесене розпорядження про демонтаж металевого гаражу (контейнера) за власний рахунок.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові виходив з того, що факт самовільного зайняття земельної ділянки або безпосереднього здійснення будівництва - гаражу (контейнеру) ОСОБА_2 Суворовською РА не встановлений.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо користування на прибудинковій території гаражем відповідачем без належно оформлених документів.

Відповідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану

Згідно ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності".

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка безпосередньо здійснила (здійснює) самочинне будівництво, з відшкодуванням витрат, пов'язаних з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Суворовськарайонна адміністрація Одеської міської ради, з якою погодився суд першої інстанції, вважає, що відповідач встановив та експлуатує без правовстановлюючих документів спірний гараж (контейнер).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний контейнер був побудований невстановленими працівниками РБУ „Прессмаш" ще у період будівництва житлового будинку та застосовувався як склад для столярних виробів та сантехніки, а після закінчення будівництва будинку відповідач користується гаражем (контейнером). Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради не доведений факт самовільного зайняття земельної ділянки за адресою вул.С. Ядова 61-5 чи безпосереднього здійснення будівництва - гаражу (контейнеру) ОСОБА_2.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду апеляційної інстанції, що позивачем не доведені обставини щодо встановлення відповідачем спірного гаражу, тому у нього відсутні правові підстави зносити за свій рахунок спірний об'єкт, а для його зносу чинним законодавством передбачені інші правові механізми та оплата таких робіт.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, давши належну оцінку обставинам справи, прийшов до вірних висновків про необґрунтованість позовних вимог, які не підлягають задоволенню.

Відповідно ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: