Справа № 818/3815/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р.Справа № 818/3815/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1; представника відповідача Москаленка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2016р. по справі № 818/3815/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області , Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

07.12.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в сумській області від 06.11.2015р. №394о/с "По особовому складу"; поновити ОСОБА_1 на посаді на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області; стягнути з УМВС України в Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати ГУНП в сумській області відповідно до Закону України "Про національну поліцію" надати можливість, як такому, що виявив бажання проходити службу у поліції, відповідно до п.9 розділу ХІ проходити конкурс на посади, що заміщуються поліцейськими.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що вважає, наказ про його звільнення незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує його права.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 394 о/с від 06.11.2015 року "По особовому складу" про звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п.п. "г" п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, і.к.08592299) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 2304,14 грн. (дві тисячі триста чотири грн. 14 коп. )

Зобов'язано Головне Управління Національної поліції в Сумській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1778,07 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят вісім грн.. 07 коп.) звернуто до негайного виконання.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Відповідач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 24.06.2002р. проходив службу в органах внутрішніх справ Сумської області, остання посада - дільничний інспектор міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. 06.11.2015 р. наказом начальника УМВС України в Сумській області №394 о/с ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2015 р. з посади дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в області згідно з п.9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) ( а.с.9).

06.11.2015р. позивачем було подано рапорт на ім'я керівництва про звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Одночасно позивачем було подано заяву на ім'я керівництва ГУНП в Сумській області про прийняття на роботу в новостворену установу.

При розгляді даної справи у суді першої інстанції представником відповідача не надано ні рапорту, ні заяви позивача, зазначав, що такі документи в УМВС України в Сумській області та ГУНП в Сумській області відсутні.

В судовому засіданні суду першої інстанції було допитано як свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили, що керівництво запропонувало працівникам міліції, які виявили бажання працювати в ГУНП в Сумській області, 06.11.2015р. написати рапорт про звільнення за п.64 "з" Положення в зв'язку із переходом на службу в національній поліції, та заяву про прийняття на роботу в ГУНП в Сумській області. Дані заяви були написані ними, а також і позивачем ОСОБА_1 Після написання таких заяв вони передали їх керівнику, який організував їх написання.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 повідомив, що його в подальшому було викликано до відділу кадрів для уточнення написання вірного звання у поданій заяві та рапорті. Дані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_4, який зазначив, що він та позивач після 06.11.2015р. знаходилися у відділі кадрів.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті наказу УМВС України в сумській області від 06.11.2015р. №394о/с "По особовому складу" відповідач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття наказу, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 11 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Пунктом 64 "г" Положення (в редакції постанови КМУ №885 від 28.10.2015 р. чинної на день звільнення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Таким чином, вищезазначені норми Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" та Положення, на які йдеться посилання у спірному наказі, містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі. Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, начальник органу прямо зобов'язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не тільки жодним чином не обґрунтував відсутність можливості подальшого використання позивача на службі та не врахував відсутність відмови позивача від проходження служби в поліції та не перевірив взагалі можливість реалізації його права на прийняття на службу до поліції, а саме до Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Як вбачається з пояснень позивача наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, останній після подання рапорту та заяви, починаючи з 07.11.2015р. продовжив працювати на посаді інспектора дільничного інспектора поліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, оскільки від керівництва як УМВС України в Сумській області так і ГУНП в Сумській області зауважень щодо поданих рапортів не було. Позивача включали в графіки чергувань, керівництвом доручалася відповідна робота, жодних зауважень щодо виконання роботи його як інспектора поліції, не було.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 11.11.2015р. знаходився на службі, що підтверджується Журналом єдиного обліку Сумського ВП ГУ НП в Сумській області. (а.с. 99-104). Також згідно матеріалів по зверненням, зареєстрованим в Журналі єдиного обліку №538, №559 від 11.11.2015р., позивачем за своїм підписом подавалися відповіді рапорти на ім'я Начальника Сумського ВП (м.Суми) ГУНП в Сумській області Карабуті П.І. за вказівками ОЧ Сумського ВП щодо дослідження обставин події. (а.с.93-98)

В судовому засіданні суду першої інстанції, свідок ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно, ОСОБА_1 виконував роботу інспектора поліції, ОСОБА_1 залучався до відповідної роботи в якості поліцейського, лише 12.11.2015р. його керівник ОСОБА_7 повідомив, що з 12.11.2015р. позивач є звільнений.

Також, факт допуску позивача до роботи ГУНП в Сумській області підтверджує те, що заява позивача щодо прийняття його на роботу була в наявності станом на 07.11.2015р., крім того, вважається задоволеною.

Належних та допустимих доказів того, що 06.11.2015р. позивач був звільнений із займаної посади, та що його 06.11.2015р. було повідомлено про вивільнення по п. "г" п. 64 Положення, матеріали справи не містять. Натомість підтверджується факт того, що позивач виявив бажання продовжувати працювати у національній поліції, скористався правом написання відповідної заяви, дана заява була задоволена, що свідчить про фактичний допуск позивача по роботи.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Матеріали справи не містять доказів виконання УМВС України в Сумській області вимог п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р., з моменту опублікування Закону України "Про національну поліцію" (з 06.08.2015 р.) та до прийняття спірного наказу (06.11.2015 р.), відсутні жодні докази того, що відповідачем було запропоновано вакантну посаду (рівнозначну, вищу чи нижчу) в органах поліції, відсутні докази того, що відповідачем було перевірено можливість подальшого використання ОСОБА_1 на службі та відповідності вимогам поліцейського у порушення п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 та Положення, за наявності виявленого у рапорті від 06.11.2015 р. бажання продовжити службу в органах Національної поліції, до закінчення тримісячного строку позивач звернувся до УМВС України в Сумській області з рапортом про наявність бажання проходити службу в поліції, що було підтверджено в судовому засіданні свідками написання відповідного рапорту, та подальшого працевлаштування позивача на посаді в поліції.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача відносно того, що позивач не подавав відповідних рапортів чи заяв, спростовується показами свідків та фактом допуску позивача до служби у національній поліції.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст.49 Закону України "Про національну поліцію", відповідно до якої, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до ст.50 зазначеного Закону громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров'я зобов'язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Обмеження, пов'язані зі службою в поліції визначені ст.61 Закону України "Про національну поліцію".

ОСОБА_1 до звільнення проходив службу на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, має звання капітана міліції, має статус учасника бойових дій. В органах МВС з 2002 р., має вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні 18 років 03 місяці 06 дні. Доказів обмежень, пов'язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону України "Про національну поліцію" матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач має достатній досвід у роботі, знання, відповідну кваліфікацію, бажання працювати в поліції та відповідає вимогам поліцейського, що передбачені діючим законодавством України. Разом з тим, начальником УМВС України в Сумській області залишено поза увагою та не розглянуто рапорт на його ім'я поданого 06.11.2015 р. в якому висловлювалося бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області, як це передбачено п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржений позивачем наказ про його звільнення саме по п.64 "г" (через скорочення штатів) прийнятий необґрунтовано, за відсутності всіх необхідних наведених вище правових підстав, що згідно положень ч.3 ст.2 КАС України, відповідачем не доведено правомірність звільнення позивача із займаної посади по зазначеній вище підставі, а тому позовна вимога щодо скасування наказу від 06.11.2015р. №394о/с визнається судом правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до п.24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 р. №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", постановлено ліквідувати УМВС України в Сумській області та утворити Управління Національної поліції в Сумській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім того, згідно із ч.9. ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, УМВС України Сумській області перебуває в стані припинення, не ліквідовано.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Аналізуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач згідно вимог п.24 Положення підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області з дати його звільнення, тобто з 06.11.2015 року.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 визначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті наказу УМВС України в сумській області від 06.11.2015р. №394о/с "По особовому складу" відповідач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття наказу, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 року по справі № 818/3815/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2016р. по справі № 818/3815/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 22.04.2016 р.