Справа № 826/543/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/543/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 квітня 2016 року 08:30 справа №826/543/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд”

до

Міжрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників

про

визнання дій протиправними та скасування наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями “Сантрейд” (далі по тексту – позивач, ДП “Сантрейд”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі по тексту – відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 13 вересня 2013 року №454 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки”; 2) визнати неправомірними дії відповідача з проведення перевірки ДП “Сантрейд”, за результатами якої складено акт перевірки від 27 вересня 2013 року №1170/40-50/37-20/25394566; 3) визнати неправомірними дії відповідача з обслуговування великих платників зі складання акта перевірки від 27 вересня 2013 року №1170/40-50/37-20/25394566.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 29 січня 2016 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; за спільним клопотанням представників сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центрального офісу з обслуговування великих платників від 13 вересня 2013 року №454 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки” на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ДП “Сантрейд” з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за 2013 рік.

На підставі вказаного наказу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП “Сантрейд”, за результатами якої складено відповідний акт від 27 вересня 2013 року №1170/40-50/37-20/25394566 (далі по тексту - акт перевірки).

Позивач вважає наказ, дії по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки та складанню акта перевірки протиправними, оскільки правових підстав для проведення перевірки не існувало; перевірку фактично проведено повторно, оскільки вказані в акті перевірки періоди вже перевірявся, про що свідчить акти від 27 червня 2013 року №760/40-50/37-20/25394566; від 19 серпня 2013 року №980/40-50/37-20/25394566 та довідки від 19 липня 2013 року №865/40-50/37-20/25394566, від 18 червня 2013 року №709/40-50/37-20/25394566, від 18 травня 2013 року №559/40-50/23-20/25394566, від 19 квітня 2013 року №411/40-50/23-20/25394566.

Відповідач зазначив про відповідність своїх дій та оскаржуваного наказу вимогам Податкового кодексу України.

Відповідно до частини п’ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов’язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Таким чином, на виконання вказівок Вищого адміністративного суду України, суду необхідно встановити зміст спірних правовідносин та надати оцінку вимогам позивача, викладеним у адміністративному позові.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Таким чином, з аналізу наведених норм Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від’ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто, право на проведення перевірки в даному випадку пов’язане з фактом подання платником податків відповідної податкової декларації з податку на додану вартість.

Матеріали справи підтверджують, що у межах спірних правовідносин проведено перевірку правомірності нарахування позивачем від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2013 року.

27 червня 2013 року відповідачем проведено перевірку, за наслідками якої складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за 2010-2013 роки №760/40-50/37-20/25394566;

19 серпня 2013 року за результатами перевірки позивача був складений акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП “Сантрейд” з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за травень 2013 року №980/40-50/37-20/25394566.

19 липня 2013 року за результатами перевірки складено довідку про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП “Сантрейд” з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2013 року №865/40-50/37-20/25394566;

18 червня 2013 року за результатами перевірки складено довідку про результати документальної позапланової виїзної перевірки останнього з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2013 року №709/40-50/37-20/25394566;

18 травня 2013 року за результатами перевірки позивача було складено довідку про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП “Сантрейд” з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2013 року №559/40-50/23-20/25394566;

19 квітня 2013 року за результатами перевірки позивача було складено довідку про результати документальної позапланової виїзної перевірки останнього з питань правомірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2013 року №411/40-50/23-20/25394566.

У свою чергу Податковий кодекс України не передбачає повторного проведення перевірки з тих самих правових підстав та ті самі періоди.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на отримання ним від регіональних контролюючих органів актів результатів перевірок щодо контрагентів - постачальників ДП “Сантрейд” за 2013 рік, оскільки отримання податкової інформації може бути використано як підстава для проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували завчасне надіслання до початку перевірки ДП “Сантрейд” або вручення його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Міжрегіональне головне управління Міндоходів – Центральний офіс з обслуговування великих платників не мав правових підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ДП “Сантрейд” згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття відповідного наказу, що вказує на необхідність задоволення позову у цій частині.

Проте, суд не погоджується із позовними вимогами про визнання протиправними дій зі складання акта перевірки від 27 вересня 2013 року №1170/40-50/37-20/25394566, оскільки такі дії не породжують, не змінюють та не припиняють прав та обов’язків позивача у сфері публічно-правових відносин, є лише формою викладення суб’єктивної думки посадової особи, яка провела перевірку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність дій по проведенню перевірки та прийняттю оскаржуваного наказу з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП “Сантрейд” підлягає частковому задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача належить присудити здійснені ним витрати по сплаті судового збору відповідно до частини задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Дарницькому районі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд” задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центрального офісу з обслуговування великих платників від 13 вересня 2013 року №454 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки”.

3. Визнати протиправними дії Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд”, за результатами якої складено акт перевірки від 27 вересня 2013 року №1170/40-50/37-20/25394566.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень п’ятдесят чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко