Справа № 826/6308/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2016 року 14:32 № 826/6308/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Грабовському В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання податкового органу

за позаннямДержавної податкової інспекції у м. Полтава Головного управління ДФС в Полтавській області
до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
про зупинення видаткових операцій на рахунках
за участі представників:

від позивача: Моложава А.В.;

від відповідача: Перепелиця А.В.;

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Полтава Головного управління ДФС в Полтавській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з поданням до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в якому просить суд зупинити видаткові операції на рахунках:

- ПАТ «Укрнафта» (00135390) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі;

- НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі;

- Договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2016 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено подання до судового розгляду в судовому засіданні на 20.04.2016, яке в подальшому було відкладено на 21.03.2016.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позову заперечив в повному обсязі, при цьому посилаючись на те, що ПАТ «Укрнафта» не є суб'єктом відповідальності в рамках спірних правовідносин, адже податковий борг обліковується за НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р.».

Крім того, представник відповідача зазначив, що грошове зобов'язання не можна вважати узгодженим, адже ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 № К/800/602/16 відкрито касаційне провадження за касаційно. скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду подання і вирішення його по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 26.02.1998 на податковий облік в ДПІ у м. Полтаві в якості окремого платника податку взято договір № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 (9). Відповідальною особою за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання такого Договору про спільну діяльність визначено - Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» Акціонерного товариства «Укрнафта» ().

В свою чергу, Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» () за організаційно-правовою формою являється відокремленим підрозділом (філією) без права юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (), та розташоване за адресою: 36000, м. Полтава, Київський район, вул. Монастирська, буд. 12.

Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» (надалі - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта») було взято на податковий облік в органах державної податкової служби 26.02.1998 за № 9, та наразі перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області.

Як вбачається з подання та доданих до нього документів, відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 558 432 710,35 грн., який виник за наступних підстав:

- по податку на прибуток в сумі 33 954 158,66 грн. (Декларація № 6 від 02.03.2015р., Документ уточнюючої звітності № від 10.04.2015, Документ уточнюючої звітності № від 09.04.2015, Податкове повідомлення-рішення № від 18.09.2015, Податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2015, Податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2015, Податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2015, Податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2015;

- по податку на додану вартість в сумі 522 656 362 грн. за декларацією № від 24.03.2016;

- по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природним газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, нарахований до 1 січня 2016 року в сумі 1 822 189,42 грн.;

- по пені в сумі 984 048,74 грн.

Станом на 18.04.2016 року податкові повідомлення-рішення від 16.06.2015 р. № та № узгоджені за результатами судового оскарження (Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі №826/18233/15).

Податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2015 р. узгоджене за результати судового оскарження (Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі № 826/18233/15).

Податкові повідомлення - рішення за № від 29.07.2015 та № від 18.09.2015 p. узгоджені в судовому порядку (Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі № 826/18233/15).

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання п.59.1 ст.59 ПК України, позивачем на відповідача була виставлена податкова вимога № 1632-25 від 03.04.2015, яка була вручена нарочно представнику відповідача 06.04.2015, що підтверджується належним чином завіреною копією рекомендованого повідомлення про вручення, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно до п.89.1 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

На виконання п.89.2 ПК України контролюючим органом складено акти опису активів №9 від 27.05.2015, № 36 від 17.08.2015, № 4 від 28.01.2016, № 11 від 03.02.2016.

Оскільки Відповідачем податковий борг не сплачено, відповідно до ст. 91 ПК України боржнику призначено податкових керуючих.

Пунктом 91.3 ст.91 ПК України визначено повноваження податкового керуючого боржника, зокрема, до таких повноважень належить здійснення перевірки стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі.

Як зазначено в поданні, ДПІ у м. Полтаві 13.04.16р. на адресу Договору № 999/91 поштою направлене повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 13.04.2016р. № 3222/10/16-01-17-01-26.

Податковим керуючим Білай С.В. 18.04.16р., з метою проведення перевірки стану збереження заставного майна та опису активів в податкову заставу на збільшену суму податкового боргу, здійснений вихід за податковою адресою Договору № 999/97: м. Полтава, вул. Монастирська, буд. 12.

Позивач зазначає, що в порушення вимог 89.3.ст.89 та п. 91.3 ст. 91 ПКУ, платник податків не допустив податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та не подав документів, необхідних для такого опису, про що складений акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 18.04.2016 № 2 у присутності понятих.

За таких обставин, контролюючий орган наполягає на тому, що в порушення вимог п.91.3 ст. 91 ПКУ та п. 3.9 р. 3 наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. № 578 «Про затвердження Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого», Договір № 999/97 не надав документи бухгалтерського та податкового обліку та іншу інформацію для проведення перевірки стану збереження майна, про що 18.04.2016р. у присутності понятих складений акт перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №5.

Враховуючи викладене, керуючись п.89.4 ПК України, контролюючий орган звернувся до суду з даним поданням та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правила проведення перевірок стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі, регламентовано в Положенні № 573 від 10.10.2013.

Метою проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, є встановлення фактичної (фізичної) наявності в платника податків такого майна та документального підтвердження його руху за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків.

Пунктом 3.1 зазначеного Положення передбачено, що про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, податковий керуючий попередньо повідомляє такого платника податків.

Згідно з пунктом 3.8 даного Положення, у разі недотримання податковим керуючим вимог, передбачених цим Положенням, платник податків може не допустити податкового керуючого до проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, а також повідомити про факт порушення керівника відповідного органу доходів і зборів або оскаржити дії податкового керуючого відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.3.1. Положення, контролюючим органом складено повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 13.04.2016р. № 3222/10/16-01-17-01-26.

В той же час, матеріали справи не містять в собі доказів виконання контролюючим органом вимог п.3.1. Положення в частині попереднього повідомлення платника податків про перевірку.

При цьому, посилання представника контролюючого органу на фіскальний чек №436, який наявний в матеріалах справи, судом відхиляються, адже даний документ є лише доказом здійснення розрахунково-касової операції, втім не є доказом (в розумінні ч.4 ст.70 КАС України), що підтверджує повідомлення платника податків про проведення перевірки.

До того ж, суд приймає до уваги те, що під час розгляду подання в судовому засіданні, представником позивача не надано до матеріалів справи доказів вручення відповідачу повідомлення від 13.04.2016 засобами поштового зв'язку або нарочно, а згідно інформації Інтернет сайту УДППЗ «Укрпошта» (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/DownloadInfo.aspx?id=436), станом на 21.04.2016 відправлення за номером 436 надійшло 18.04.2016 до відділення зв'язку з індексом 36020, на даний час не вручене.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не дотримано вимог п. 3.1 Порядку № 573, то у податкового керуючого не виникло права на проведення перевірки, внаслідок чого складення актів про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого № 5 від 18.04.2016 та акта про відмову платника від опису майна в податкову заставу № 2 від 18.04.2016 є неправомірним.

Пунктом 89.4 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Оскільки, як вище встановлено судом, позивачем неправомірно складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, то позовні вимоги про зупинення видаткових операцій є передчасними та необґрунтованими. При цьому, суд відзначає, що акт № 2 від 18.04.2016 не відповідає формі, передбаченій Додаток 4 до Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, а в самому акті податковим керуючим чітко не зазначено, чи підставою для складання даного акту стала відмова у здійсненні опису майна, чи не надання документів, необхідних для такого опису, при тому що докази витребування документів в матеріалах справи відсутні.

До того ж, приходячи до переконання про відсутність підстав для задоволення подання контролюючого органу, суд приймає до уваги наступне.

В матеріалах справи наявний акт відмови платника податків від опису майна в податкову заставу від 26.02.2016 №1.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 89.4 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, на підставі якого контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій.

Правовий аналіз норми п. 89.4 ПК України, дає змогу дійти висновку, що звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій у випадках, визначених в п. 89.4 ПК України, є обов'язком а не правом контролюючого органу.

Як свідчать матеріали справи, з поданням про зупинення видаткових операцій на підставі акта від 26.02.2016 № 1 контролюючий орган до суду не звертався.

В той же час, Податковим кодексом України не передбачено права контролюючого органу складати повторний акт про відмову платника податків від опису майна (як зроблено позивачем в даному випадку) без звернення до суду з подання про зупинення видаткових операцій за попереднім актом відмови платника від опису майна в податкову заставу, що розцінюється судом як додаткова підстава неправомірності складання акта від 18.04.2016 № 2 та, як наслідок, необґрунтованості подання про зупинення видаткових операцій.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає не необхідне зазначити, що позивачем, в рамках спірних правовідносин, обрано невірний спосіб захисту порушеного права, враховуючи наступне.

Як видно зі змісту позовних вимог, вони заявлені до: 1) ПАТ «Укрнафта», 2) НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта»; 3) Договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997.

В той же час, згідно податкової вимоги № 1632-25 від 03.04.2015 та розрахунку податкового боргу, які позивачем надано до матеріалів справи, податковий борг обліковується за іншою особою - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р.»

При цьому, сам по собі договір 999/97, хоч і є об'єктом обліку в ДПІ, однак не може бути суб'єктом відповідальності за податкові правопорушення, в розумінні ч.4 ст. 50 КАС України, п.15.1 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено суду, з посиланням на належні та допустимі докази, дотримання процедури, передбаченої п. 89.4 ПК України, п. 3.1 Положення № 573 від 10.10.2013, що передує зверненню до суду з поданням про зупинення видаткових операцій, а також обрано невірний спосіб захисту порушеного правова, наслідок чого подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163, 167, 1833, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Державної податкової інспекції у м. Полтава Головного управління ДФС в Полтавській області - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Б. Федорчук