Справа № П/811/1749/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2016 рокусправа № П/811/1749/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосеєвій Ю.В.

за участю представника позивача Хворостяного О.В. розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства «РУР Груп С.А.» та Публічного акціонерного товариства "Кіровоград-Авто" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року по справі № П/811/1749/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоград-Авто" до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, треті особи - Закрите акціонерне товариство «РУР Груп С.А.», АТ «РУР ГРУП С.А.» про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Кіровоград-Авто" (далі Товариство) звернулось із позовом до суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року № 19059539 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язати відповідача зареєструвати за ним право власності на комплекс будівель, що розташований за адресою: Кіровоградська область, м.Кіровоград, вул.Генерала Родимцева, 123.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року даний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року про відмову Публічному акціонерному товариству «Кіровоград-Авто» у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зобов'язано реєстраційну службу Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Кіровоград-Авто» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 січня 2015 року. В іншій частині позову відмовлено у задоволенні.

Вважаючи вказане рішення в частині задоволених позовних вимог таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, третя особа - Закрите акціонерне товариство «РУР Груп С.А.» (далі Товариство -2) подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги посилається на те, що він та АТ "РУР ГРУП С.А.» (далі Товариство -3) отримали правовстановлюючий документ на об'єкт права власності (автозаправна станція, яка розташована по вул. Родимцева, 123 у м. Кіровоград) та провели за ним державну реєстрацію у попередньому реєстрі раніше за позивача, а тому відмовляючи останньому у державній реєстрації цілісного комплексу будівель за тією ж адресою у новому державному реєстрі, відповідач діяв в межах наданих владних повноважень.

В свою чергу позивач також, вважаючи вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що вимога про зобов'язання відповідача зареєструвати за ним право власності на комплекс будівель, що розташований за адресою: Кіровоградська область, м.Кіровоград, вул.Генерала Родимцева, 123 в повній мірі відновить його порушені права.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, а проти апеляційної скарги Товариства -2 заперечив.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство через представника звернулось до відповідача з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просило зареєструвати за ним право власності на комплекс будівель, що розташований за адресою: Кіровоградська область, м.Кіровоград, вул.Генерала Родимцева, 123.

До заяви додано свідоцтво про право власності від 19.09.2003 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.09.2003 р., технічний паспорт, державний акт про право постійного користування землею (серія І-КР № 001774) від 05.03.1996 р., витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.04.2014 р.

Рішенням від 03 лютого 2015 року за № 19059539 відповідач відмовив у державній реєстрації права власності на вказаний комплекс будівель. Згідно рішення реєстратор керувався ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень". При цьому відповідач зазначив, що подальший процес реєстрації може порушити права третіх осіб та створити подвійну державну реєстрацію за однією адресою.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і стало предметом розгляду у даній справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного рішення, яке не містить посилань на конкретну підставу (пункт та частину відповідної статті Закону) для прийняття цього рішення. Одночасно, відмовляючи в задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати за позивачем право власності на комплекс будівель, суд першої інстанції виходив з її передчасності з огляду на відсутність факту розгляду звернення Товариства на підставі закону.

Колегія суддів вважає рішення суду цілком обґрунтованим з огляду на наступне.

Спір про право власності на нерухоме майно між Товариством і третіми особами відсутній.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), яким врегульовані відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень закріплено розділом ІV Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 15 Закону України № 1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться у такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.п. 92, 93 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, (чинний на час виникнення спірних правовідносин), під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення записів про обтяження речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності або іншого речового права на таке майно.

Державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про: 1) державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно; 2) обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек; 3) обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; 4) обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст.

Статтею 24 Закону №1952-IV визначено виключний перелік підстав, згідно яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав, зокрема, заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна або більша його частина розміщені на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заявлене право вже зареєстровано; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Окрім цього, ч. 4 зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Здійснивши системний аналіз зазначених норм колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій, що державний реєстратор може відмовити в державній реєстрації прав та їх обтяжень тільки у випадку наявності обставин, виключний перелік яких визначений частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборонена.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо скарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Оскільки 03 лютого 2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно оскарженим рішенням відмовив у державній реєстрації права власності, але в рішенні не зазначив з якої передбаченої статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави, тобто воно не є належним чином обґрунтованим та мотивованим, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачений законом України, а тому рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про передчасність у вказаній ситуації позовних вимог щодо зобов'язання державного реєстратора зареєструвати право власності на нерухоме майно, оскільки суд не може перебирати на себе функції органів виконавчої влади.

Частиною 4 статті 9 Закону №1952 визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, виходячи з аналізу Закону № 1952-IV та враховуючи, що у своєму рішенні державний реєстратор не визначився із наявністю підстав для відмови в державній реєстрації, а державна реєстрація є його дискреційним повноваженням і проводиться відповідно до визначених законом етапів, вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства, тому суд не може зобов'язати здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно не встановлено, що усі подані документи є належним чином оформленими, а усі етапи їх перевірки - завершені.

Доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування або зміни спірного судового рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства «РУР Груп С.А.» та Публічного акціонерного товариства "Кіровоград-Авто" - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року по справі № П/811/1749/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 квітня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко