Справа № 807/628/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокум. Ужгород№ 807/628/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Гаврилка С.Є., суддів Рейті С.І. та Скраль Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними та визнання протиправними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 квітня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, якою просить суд: 1. Визнати протиправними дії посадових осіб Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області під час проведення 16 лютого 2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_1; 2. Визнати протиправним та скасувати припис № 47-П/1007 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 16 лютого 2015 року, яким зобов'язано ОСОБА_1 усунути виявлені правопорушення; 3. Визнати протиправною та скасувати постанову № 53/1007 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 23 лютого 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6800 грн.; 4. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до статті 18 частини 1 пункту 2 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення адміністративної відповідальності. Відповідно до статті 18 частини 2 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, зокрема, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Згідно зі статтею 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Таким чином, в силу статті 21 КАС України - дану адміністративну справу належить розглядати, зокрема, Закарпатським окружним адміністративним судом.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 16 лютого 2015 року представниками відповідача проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за об'єктом будівництва, виставочний зал-магазип І поверх; житловий будинок з мансардою II поверх та прибудовою до нього по АДРЕСА_1. За результатом проведеної перевірки складено акт та протокол про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2015 року, припис № 47-11/1007 від 16 лютого 2015 року та постанову № 53/1007 від 23 лютого 2015 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6800 грн.. У судовому засіданні 12 квітня 2016 року позивач надав суду уточнену заяву, якою зазначив, що він не є власником майна за адресою АДРЕСА_1. Позивач вважає дії посадових осіб під час проведення перевірки протиправними, та просить визнати їх такими та скасувати як протиправні припис № 47-11/1007 від 16 лютого 2015 року та постанову № 53/1007 від 23 лютого 2015 року.

У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, яка занесена до журналу судового засідання, замінено первинного відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Заперечення проти позову відповідачем не надано.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

В судове засідання відповідач не забезпечив явку свого представника, однак представником ОСОБА_2 було надано суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника за довіреністю в інших судових процесах в Тячівському районному суді.

Відповідно до статті 128 частини 4 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає за необхідне зауважити про те, що відповідачем у справі є юридична особа, а неможливість явки в судове засідання одного представника не унеможливлює явку будь-якого іншого. А тому в силу статті 128 КАС України суд вважає, що відповідачем не наведено достатньої поважності причин неприбуття.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на наступне.

16 лютого 2015 року представниками відповідача проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за об'єктом будівництва, виставочний зал-магазип І поверх; житловий будинок з мансардою II поверх та прибудовою до нього по АДРЕСА_1. За результатом проведеної перевірки складено акт, яким встановлено що позивач самочинно здійснив будівельні роботи по прибудові до балкону другого поверху по АДРЕСА_1, без реєстрації дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, а саме декларації про початок будівельних робіт, даний об'єкт відноситься до ІІ категорії складності об'єкта, чим порушено п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 та частину 1 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 9).

За результатами вищевказаної позапланової перевірки був складений Припис 47-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 лютого 2015 року, яким зобов'язано позивача усунути виявлені правопорушення, які вказані в акті від 16 лютого 2015 року у відповідності до вимог законодавства до 01 вересня 2015 року (а.с. 12).

Крім того відповідачем 16 лютого 2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.а.с. 10, 11) та у зв'язку з цим 23 лютого 2015 року ухвалена Постанова № 53/1007 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 96 частиною 7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. (а.с.а.с. 13, 14).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області під час проведення 16 лютого 2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування припису № 47-П/1007 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 16 лютого 2015 року, яким зобов'язано ОСОБА_1 усунути виявлені правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Так, працівниками Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області було проведено позапланову перевірку об'єкта - виставочний зал-магазин - І поверх; житловий будинок з мансардою - ІІ поверх та прибудовою до нього по АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року за № 553, (далі по тексту - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 553, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Відповідно до пунктів 16-19 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Під час судового розгляду даної справи позивачем надано суду договори дарування та витяги з Державного реєстру правочинів.

Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 7944384 від 12 листопада 2009 року (а.с. 99), виставочний зал-магазин, реконструйований з власного гаража, адреса: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 12 листопада 2009 року (а.с. 98, 100).

Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 7944331 від 12 листопада 2009 року (а.с. 102), будинок, другий поверх з мансардою, адреса: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 12 листопада 2009 року (а.с. 101).

Відтак, ОСОБА_1, у розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у даному (спірному) випадку, не є суб'єктом містобудування, щодо якого може здійснюватися державний архітектурно-будівельний контроль, з відповідними правовими наслідками такого контролю, оскільки йому не належить об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 щодо якого проводився перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів.

Відповідно до статті 71 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 частина 2 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 2 частини 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області при проведенні перевірки не встановлено належного суб'єкта містобудування, а відтак безпідставно винесено Припис 47-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зобов'язано ОСОБА_1 усунути виявлені правопорушення, які вказані в Акті від 16 лютого 2015 року.

Таким чином необхідно визнати протиправними дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області під час проведення 16 лютого 2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил громадянином ОСОБА_1.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови № 53/1007 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 23.02.2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6800 грн., суд зазначає наступне.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою № 53/1007 від 23.02.2015 року до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 96 частиною 7 КУпАП (а.с.а.с. 13, 14).

Постановою зафіксовано, що позивачем самочинно здійсненні будівельні роботи по прибудові до балкону другого поверху по АДРЕСА_1, без реєстрації дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, а саме декларації про початок будівельних робіт, даний об'єкт відноситься до ІІ категорії складності об'єкта, чим порушив діючі норми законодавства.

Відповідно до статті 9 частини 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 96 частини 7 КУпАП, відповідальність у вигляді штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян настає за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

Як було зазначено судом вище позивач не є, у даному випадку, суб'єктом містобудування, щодо якого може здійснюватися державний архітектурно-будівельний контроль, з відповідними правовими наслідками такого контролю, оскільки йому не належить об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 щодо якого проводився перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів.

Згідно зі статтею 7 частинами 1 та 3 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 71 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по праві про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Відповідачем, не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності ухвалення оскаржуваної постанови.

За наведених обставин суд вважає, що прийняте рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованим, та безпідставним, а тому постанову № 53/1007 від 23 лютого 2015 року, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 96 частиною 7 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. необхідно скасувати.

Відповідно до статті 94 частини 1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 87 частини 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно наявної в матеріалах справи квитанції № 12 від 03 квітня 2015 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 187,20 грн. (а.с. 4). Відтак, суд вважає за необхідне присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляд судового збору в сумі 182,70 грн..

Таким чином оскаржувані приписи були видані всупереч вказаним вище критеріям.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 72, 86, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними та визнання протиправними і скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області під час проведення 16 лютого 2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил громадянином ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 47-П/1007 від 16 лютого 2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 53/1007 по справі про адміністративне правопорушення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 23 лютого 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6800 грн..

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 182,70 (ста восьмидесяти двох грн. 70 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя СуддіС.Є. Гаврилко С.І. Рейті Т.В. Скраль