Справа № 826/10240/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «К-Офіс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «К-Офіс» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Приватне підприємство «К-Офіс» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає помилковими висновки податкового органу щодо порушення позивачем приписів діючого валютного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Приватне підприємство «К-Офіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову виїзну документальну перевірку дотримання вимог валютного законодавства ПП «К-ОФІС» по контрактах № 61 від 02.01.2014 року, № 31 від 15.11.2012 року та № 17 від 25.05.2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 13.05.2015 року № 2909/26-52-22-03/37589743, за змістом якого перевіркою встановлено порушення діючого валютного законодавства, а саме ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та постанови Правління НБУ від 20.08.2014 року № 515 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», постанови Правління НБУ від 20.11.2014 року № 734 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», постанови Правління НБУ від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», постанови Правління НБУ від 03.03.2015 року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» по контрактах № 61 від 02.01.2014 року з компанією «Golden Investment», Китай; № 31 від 15.11.2012 року з компанією «Shantou Adhesive», Китай; № 17 від 25.05.2012 року з компанією «Ningbo Johnshen», Китай.

На підставі висновків вказаного акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.05.2015 року № , яким позивачу нараховано пеню у сумі 237240,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 2 цього Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до п. 1 постанови Правління Національного банку України від 20 серпня 2014 року № 515 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин) розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Аналогічні положення викладені в прийнятих в подальшому постановах Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 734 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», від 03.03.2015 року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (чинних на час виникнення спірних правовідносин).

Водночас, вимогами пункту п. 2.3 Розділу ІІ Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, імперативно визначено, що банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.

Таким чином, датою надходження виручки в іноземній валюті є дата надходження коштів на саме поточний рахунок резидента, який здійснив експортну операцію.

Згідно п. 5.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, банк надає податковим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень згідно з додатком 2 в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в висновках) виручки, товарів. У наступному звітному місяці інформація про ці порушення вже не надається.

Судом першої інстанції було встановлено, що листами ПАТ «Банк Богуслав» від 08.09.2014 року № 170/11, від 08.01.2015 року № 03/03 та від 08.01.2015 року № 03/04 було повідомлено ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про порушення позивачем валютного законодавства.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що між Golden Investment (NK) Co., Ltd та ПП «К-ОФІС» укладено зовнішньоекономічний контракт № 61 від 02.01.2014 року щодо придбання паперу форматного.

На підставі вказаного зовнішньоекономічного контракту ПП «К-ОФІС» здійснено попередню оплату згідно платіжного доручення № 270 від 22.05.2014 року: 23.05.2014 року на суму 10000,00 дол. США (117151,43 грн.) - 90-денний термін минає 21.08.2014 року; згідно платіжного доручення № 271 від 22.05.2014 року: 23.05.2014 року на суму 10000,00 дол. США (117151,43 грн.) - 90-денний термін минає 21.08.2014 року; згідно платіжного доручення № 272 від 22.05.2014 року: 23.05.2014 року на суму 10000,00 дол. США (117151,43 грн.) - 90-денний термін минає 21.08.2014 року.

Згідно банківської виписки на валютний рахунок ПП «К-ОФІС» 13.01.2015 року повернулись валютні кошти в сумі 15630,15 дол. США (246454,74 грн.) та 28.01.2015 року - кошти в сумі 14339,85 дол. США (227565,46 грн.).

Отже, за період з 22.08.2014 року по 13.01.2015 року за 145 днів виникла заборгованість в сумі 30000,00 дол. США. За період з 14.01.2014 року по 28.01.2015 року за 15 днів виникла заборгованість в сумі 14339,85 дол. США.

Між Shantou Jiaxing Adhesive Products Co. Ltd та ПП «К-ОФІС» укладено зовнішньоекономічний контракт № 31 від 15.10.2012 року щодо поставки рулонів клейкої поліпропіленової плівки.

На підставі вказаного вище зовнішньоекономічного контракту ПП «К-ОФІС» здійснено передоплату 04.09.2014 року на суму 2807,25 дол. США (35177,74 грн.) - 90-денний термін минає 03.12.2014 року.

В подальшому оплата здійснювалася наступним чином: 23.09.2014 року - 2807,25 дол. США (37868,98 грн.); 18.11.2014 року - 125000,00 дол. США (191695,17 грн.); 26.11.2014 року - 10107,72 дол. США (151343,52 грн.). Всього перераховано 28222,22 дол. США (416085,41 грн.).

На митну територію України товар надійшов згідно ВМД № 98815 від 15.12.2014 року на суму 28222,22 дол. США (1810098, 59443390,86 грн.), проте з порушенням законодавчовстановленого терміну розрахунків.

За період з 04.12.2014 року по 15.12.2014 року за12 днів виникла заборгованість в сумі 2807,25 дол. США.

Між Компанією Ningbo Johnshen Stationary Co. Ltd та ПП «К-ОФІС» укладено зовнішньоекономічний контракт № 17 від 25.05.2012 року щодо поставки канцелярських товарів.

На підставі укладеного контракту ПП «К-ОФІС» здійснено попередню оплату: 16.09.2014 року на суму 17670,98 дол. США (228010,48 грн.) - 90-денний термін минає 15.12.2014 року.

В подальшому оплата здійснювалась наступним чином: 11.11.2014 року - 3377,25 дол. США (49997,57 грн.); 12.11.2014 року - 6680,41 дол. США (105359,17 грн.); 30.01.2015 року - 42109,39 дол. США (671827,36 грн.). Всього перераховано 69838,03 дол. США (1055194,57 грн.).

На митну територію товар надійшов згідно ВМД №107727 від 17.02.2015 року на суму 69838,03 дол. США (1810098,59 грн.), проте з порушенням законодавчовстановленого терміну розрахунків.

За період з 16.12.2014 року по 17.02.2015 року за 64 дні виникла заборгованість в сумі 17670,98 дол. США.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів позивача про те, що під час перевірки відповідачем не було враховано, що за період здійснення позивачем імпортних операцій припадає період з серпня 2014 року по лютий 2015 року - період нестабільності на валютному ринку, в економіці країни тощо. Здійснення імпорту в строк понад 90 днів сталося не з вини позивача, а внаслідок об'єктивних та незалежних від позивача причин. За контрактом № 61 від 02.01.2014 року товар так і не був поставлений, а гроші були повернуті.

При цьому, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до зазначеного вище Закону якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору, однак позивачем не надано доказів наявності форс-мажорних обставин, а також доказів щодо звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, щодо продовження строків надходження валютної виручки.

При цьому, у разі неможливості виконання умов контракту резидент не несе відповідальності лише у разі повернення коштів у законодавчовстановлені терміни для розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом. В іншому разі, у випадку повернення коштів з порушенням законодавчовстановлених термінів для розрахунків резидент несе відповідальність за загальними правилами.

Судом першої інстанції було встановлено, що порушення термінів розрахунків не заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 4 Закону порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість висновків податкового органу про наявність в діях позивача зазначених вище порушень, а тому спірне податкове повідомлення-рішення від 22.05.2015 р. № є правомірним, у зв'язку з чим позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 245, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «К-Офіс» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 21.04.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.