Справа № 521/18121/15-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/120/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3, Держави України в особі: Державної казначейської служби, Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх справ у м. Одесі, Департамент патрульної поліції, за участю третьої особи: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про визнання протиправними дії, скасування постанови, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3, Держави України в особі: Державної казначейської служби, Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх справ у м. Одесі, Департамент патрульної поліції, за участю третьої особи: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про визнання протиправними дії, скасування постанови, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №249851 від 25.10.2015 року; визнати протиправними дії інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №249852 від 25.10.2015 року; визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №690852 від 25.10.2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення; визнати протиправними дії інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 з тимчасового затримання 25.10.2015 року автомобілю Merсedes-Benz, д/н ВН 0905 ЕМ в м. Одеса по вул. Ак. Глушко, 1-г; визнати протиправною бездіяльність Управління Патрульної служби МВС у м. Одеса в особі інспектора Киртока І.О. в частині не усунення правопорушень ПДР; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом безспірного списання з відповідного рахунку на його, ОСОБА_2 користь на відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 1415,50 гривень, а також стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом безспірного списання з відповідного рахунку на його, ОСОБА_2 користь в рахунок компенсації завданої моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником автомобіля MERSEDES BENZ Д/3 ВН 0905 ЕМ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ 705423 від 08.01.2014 року. Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована згідно полісу № АЕ/3144332 від 29.04.2015 року. До зміни особистих даних позивача, позивач зазначив, що мав прізвище ОСОБА_4, імя ОСОБА_4, по батькові Миколайович, починаючи з 18.03.2014 року ОСОБА_4 змінив прозвище та імя відповідно на ОСОБА_2. 25.10.2015 року інспектором Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 складено протокол серії АП2 № 249851 від 25.10.2015 року та протокол серії АП2 № 249852 від 25.10.2015 року і постанову серії ПС2 № 690852 від 25.10.2015 року. Так, позивач зазначив, що згідно до протоколу серії АП2 № 249851 від 25.10.2015 року «25.10.2015 р. в 9:40 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, Д/3 ВН 0905 ЕМ в м. Одеса по вул. Ак. Глушка, 1-г, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ОСОБА_5 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 126 КУпАП.». Позивач вважає, що даний протокол не відповідає дійсності, оскільки він 25.10.2015 року, безпосередньо в 9:40 год. не керував і не міг керувати транспортним засобом, адже фізично знаходився в іншому місці. Так, 25.10.2015 року, позивач передав свій автомобіль, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та страховку своєму знайомому ОСОБА_6, який, на законних підставах керував вказаним транспортним засобом, та рухаючись по внутрішньо квартальному проїзді зі сторони вул. Люстдорфська дорога підїхав та зупинив автомобіль на майданчику біля Гімназії № 9, де завжди здійснюється стоянка поряд з іншими транспортними засобами. Згодом позивач отримав повідомлення про те, що його автомобіль заблоковано співробітниками міліції та поліції, які хочуть бачити хазяїна автомобіля. Прибувши на місце, позивач побачив свій припаркований автомобіль, біля якого знаходилися співробітники міліції та поліції, а також певна кількість працівників СМІ, та численні фізичні особи, в тому числі не відомі. Позивач підійшов до водійської двері автомобіля, яка була відчиненою, поряд з автомобілем були його знайомі, проте водія автомобілю не було. Позивач привітався з співробітниками міліції та поліції, та повідом їх про те, що є власником цього автомобіля, діставши з салону автомобілю відповідні документи, а також надав своє посвідчення водія. При цьому позивач чітко та неодноразово пояснив співробітниками міліції та поліції, що не управляв даним автомобілем не розміщував вказаний автомобіль на цьому місці, та сам намагається знайти водія, якому сьогодні передав автомобіль у керування. Крім того, позивач повідомив, що має наміри у разі відсутності водія забрати вказаний автомобіль самостійно, для чого йому потрібно 15 хвилин, щоб привезли запасний ключ. Незважаючи на вищевказане, співробітники міліції та поліції продовжили фізично блокувати автомобіль позивача. Після цього, співробітники міліції та поліції заявляли, що автомобіль буде примусово евакуйовано на штраф-майданчик, оскільки він на їх думку стоїть у недозволеному місті. Позивач чітко та неодноразово повідомляв співробітники міліції та поліції, що як власник автомобіля, має наміри та можливість його забрати самостійно, що його автомобіль не перешкоджає руху, що поряд з його автомобілем знаходяться також інші автомобілі, до яких у працівників міліції та поліції немає жодних претензій. Однак, незважаючи на вказане, крім протоколу серії АП2 №249851 в той же день інспектором Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 складено протокол серії АП2 № 249852, згідно якого «25.10.2015р. в 9:35год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, Д/3 ВН 0905 ЕМ в м. Одеса по вул. Ак. Глушка 1Г, здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив вимоги пункту 15:9г. ОСОБА_5 дорожнього руху, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.». Проте, інспектор Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3, достовірно знаючи про те, що позивач не керував вказаним автомобілем 25.10.2015р. в 9:35год, а також те що автомобіль не був зупинений на пішохідному переході, знаходився на стоянці у спеціально відведеному місці «кармані», що законом не заборонено, склав вищевказаний протокол, чим за відсутності у діях особи, а також за відсутністю факту правопорушення вчинив протиправні дії відносно позивача. На підставі вищевказаних протоколів, до яких внесено недостовірні дані, рядовий міліції 2 батальйону 1 роти ІПС м. Одеса ОСОБА_3 виніс постанову серії ПС2 № 690852 від 25.10.2015 р., в якій вказав, що громадянин ОСОБА_4, дата і місце народження: 20.07.1982 р., місце проживання (перебування): м. Одеса, пров. 3-й Майський, 93, не працюючий, керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, дата та час скоєння адміністративного правопорушення: 25.10.2015 року 09 год. 35 хв. в м. Одеса по вул. Ак. Глушка 1Г, здійснив зупинку на пішохідному перехресті, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Посилаючись на викладене позивач вважає, що постанова серії ПС2 № 690852 від 25.10.2015 р. підлягає скасуванню, як незаконна, а провадження справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Також позивач в своєму позові зазначив, що окрім того, що інспектором Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 були протиправно складені протоколи та винесена незаконна постанова, ним також вчинено протиправні дії з тимчасового затримання транспортного засобу, а саме: автомобіль позивача примусово було переміщено евакуатором на тимчасове зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29В, про складено ОСОБА_7 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.10.2015 року. У вказаному акті зазначено, що огляд та тимчасове затримання здійснено у звязку суттєвим перешкоджанням дорожнього руху (п.п. 15.10.Д.), однак відповідній запис в обох протоколах відсутній, у постанові також немає відомостей про тимчасове затримання транспортного засобу. Уповноваженим особам територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, забороняється брати участь у здійсненні блокування або евакуації транспортних засобів у випадках, не передбачених законом. Перешкод руху створено не було, оскільки транспортний засіб знаходився у спеціально відведеному місці, поза межами проїзної частини. Так, позивач вважає, що у Інспектора Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 законних підстав для затримання транспортного засобу шляхом доставлення на штраф майданчик не було, оскільки не було встановлено факту того, що розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджатиме дорожньому руху, а також за наявності на місці власника автомобіля, який міг самостійно прибрати вказаний автомобіль, та більше того висував таку вимогу. Далі позивач в своєму позові зазначив, що з моменту його прибуття на місце правопорушення та під час надання ним пояснень Інспектору Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 щодо відсутності підстав притягнення до адміністративної відповідальності, службовий автомобіль Інспектора Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 протягом цього часу знаходився на пішохідному переході, про що позивач зробив зауваження в сторону відповідача, однак воно було залишене поза увагою останнім. Крім того, в момент завантаження всередині транспортного засобу перебував пасажир, що є порушенням п.п. а) п.11. ОСОБА_5 дорожнього руху. Також, під час погрузки автомобілю зясувалося, що евакуатор не приспособлений для перевезення автомобілю позивача, оскільки забороняється фіксація автомобілю за межами габаритів перевізника. Крім того, в самому акті вказані неправдиві відомості, а саме в пункті «Зовнішній вигляд транспортного засобу» зазначено, що «автомобіль чорного кольору без видимих пошкоджень», однак насправді було відірвано обвіс, мали місце подряпини та вм'ятина, на даху автомобіля було пошкоджено проводку, що було зроблено невідомою особою під час надання позивачем пояснень співробітникам поліції. Ця невідома особа за допомогою зовнішніх драбин, розміщених на автомобілі забралася на дах і вчинила незаконні дії відносно майна позивача. Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивач зазначив, що саме через вчинення Інспектором Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 незаконних дій у вигляді примусового затримання транспортного засобу позивач був змушений сплатити послуги з евакуації та зберігання на штраф-майданчику свого транспортного засобу, замість того, щоб здійснювати належним чином право володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Тобто, позивачу було завдано збитки понесені за послуги евакуації, з моменту незаконного затримання автомобіля, тобто з 25.10.2015р. і до 27.10.2015р., що підтверджується квитанцією № ПН2406 - отримувач ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за послуги евакуацію ТЗ на суму 960,00 грн.; квитанцією № ПН2455 - отримувач ОФ ПП МВС України «Інформ-Ресурси» за зберігання ТЗ на суму 432,00 грн.; квитанцією № ПН 2241 отримувач ОФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за послуги банку на суму 23,50 грн., всього на суму 1415,50 грн. ОСОБА_2 позивач зазначив, що незаконними діями Інспектора Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач змушений був перебувати біля заблокованого автомобілю та під час його примусового евакування до штраф майданчику біля 7 годин, у день виборів на посаду міського голови м. Одеси, перебуваючи у якості кандидата на вказану посаду, в результаті чого позивач зазнав глибоких душевних страждань, повязаних з неможливістю контролювати виборчий процес, а від так розумінням того, цим він позбавляється права на самореалізацію у суспільстві. Крім того, позивач на собі відчув несправедливе ставлення до нього, саме як до публічної особи, оскільки незаконними діями, він тимчасово був позбавлений своєї власності за правопорушення, якого не здійснив, а за свій публічний образ політика, що зокрема підтверджується тим, що на очах співробітників міліції та поліції, в тому числі Інспектора Управління Патрульної служби МВС в м. Одеса ОСОБА_3 саме здійснювалося правопорушення у вигляді зупинки на пішохідному переході, як автомобілів поліції, так і приватної особи, які навмисно блокували рух, але до цих осіб, при умові рівності не були застосовані будь-які заходи притягнення до відповідальності. Крім того, порушення умов евакуації автомобілю, в частині перевезення у внутрішньому просторі автомобіля людини, під час транспортування, а також неправильного розміщення автомобілю на платформі евакуатору, завдано глибоких переживань за можливе спричинення шкоди як здоровю, або життю людини, так і пошкодженню самого автомобілю, а також можливості цим завдати шкоди іншим учасникам дорожнього руху. Посилаючись на викладене позивач звернувся до суду з наведеним позовом.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позові. В судовому засіданні яке відбулося 19 квітня 2016 року зменшили розмір позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, замість раніше заявленої до стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень просили стягнути моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень. Представник позивача також просив суд в разі задоволення позову, резолютивну частину постанови викласти у наступній редакції: «Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України,шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Департаменту Патрульної поліції на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації матеріальної шкоди 1415, 50 гривень, в рахунок компенсації завданої моральної шкоди 15 000 гривень.

Відповідач Інспектор патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову та просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що в день місцевих виборів, а саме 25.10.2015 року він, та його напарники ОСОБА_8 та ОСОБА_1 в складі екіпажу «Благо 0105» після отримання виклику про те, що на виборчій дільниці за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 1Г проводиться агітація, що заборонено ЗУ «Про місцеві вибори», прибули на дану дільницю. Спочатку вони зайшли на саму дільницю де проводились вибори, там він побачив людину у костюмі ОСОБА_2 з особистим охоронцем та його підлеглими також у костюмах. Зі слів виборців, які в той час знаходилися на дільниці, людина у костюмі ОСОБА_2 захотів проголосувати, але голова комісії не дав йому це зробити. До нього підійшли представники засобів масової інформації, з прохання перевірити у підлеглих ОСОБА_2 зброю, чи є вона в них справжньою, що він і зробив. Після цього інспектор підійшов до дільничних інспекторів міліції на даній виборчій дільниці з приводу порушення виборчого законодавства і вони визвали слідчо-оперативну групу. Тим часом ОСОБА_2 та його підлеглі вийшли на вулицю, а коли він з колегами вийшов на вулицю, то направився на звук гучної музики, яка лунала з транспортного засобу MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, біля якого вже перебували два екіпажу патрульної поліції: «Благо 0151» в складі ОСОБА_7 і ОСОБА_9 та «Благо 0110» в складі ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які вже спілкувалися з чоловіком у костюмі Чубаки. Чоловік в костюмі ОСОБА_2 зайшов в багажне відділення автомобіля де перевдягнувся в цивільний одяг, вийшов з нього та сів за кермо автомобіля, поряд з ним сиділи дві невідомі особи. З автомобіля лунали звуки схожі на те, що автомобіль був заведений, тому він вирішив, що за кермом був водій. На його прохання предявити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс цивільно-правової відповідальності, він відмовився, мотивуючи це тим, що предявляв ці документи вже іншим інспекторам поліції, предявивши лише паспорт громадянина України. Коли ОСОБА_2 вийшов з автомобілю він почав ввести себе двояко, з одного боку погоджувався з тим, що він є водієм, а потом відмовлявся. Позивач стверджував, що передав ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс своєму знайомому. Через деякий час приїхав рух «Автомайдану» один із представників якого піднявся на дах транспортного засобу та вимкнув звуковий підсилювач. 25.10.2015 року ним як інспектором Управління Патрульної служби МВС у м. Одеса було складено протоколи серія АП 2 № 249 852 о 15:20 годині та протокол АП 2 № 249851 о 15:40 і постанову серія ПС 2 № 690852. Згідно протоколу № 1: «25.10.2015 року о 09:35 годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по вулиці Ак.Глушка,1 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9г ОСОБА_5 дорожнього руху за що передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно протоколу № 2 , 25 жовтня 2015 року о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_4 керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по вулиці Ак. Глушка 1Г, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП». Відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що на підставі вищевказаних протоколів та керуючись ст. 36 КУпАП він виніс постанову серії ПС 2 № 690852 від 25.10.2015 року в якій вказав що ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , 25.10.2015 року о 09 годині 35 хвилини в м. Одесі по вулиці Ак.Глушка,1 здійснив зупинку на пішохідному переході, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, призначивши йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Частиною 4 статті 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що у разі виникнення загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів відповідні посадові особи Міністерства внутрішніх справ України, дорожніх і комунальних служб мають право вносити оперативні зміни в організацію дорожнього руху і вживати необхідних заходів щодо усунення перешкод. Далі відповідач пояснив, що до нього з напарником ОСОБА_8 підійшли учасники дорожнього руху вказуючи на перешкоду у русі, тобто автомобіль перекрив пішохідний перехід, у звязку з чим заступник командира батальйону ОСОБА_12, дав вказівку складати акт про затримання транспортного засобу, оскільки обіцяні 15 хвилин для того, щоб самостійно забрати вказаний автомобіль давно вже сплили. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (в трьох екземплярах) складав ОСОБА_8 Так як автомобіль був зачинений, а ключів зі слів водія у нього не було, працівники поліції стукали по зовнішній поверхні салону та голосно запитували чи всередині нікого не має, при цьому сам водій це підтверджував. Під час переміщення автомобілю евакуатором позивач знаходився в кабіні евакуатора, але на вимушеній зупинці перед залізничним переїздом на Іллічівській дорозі ОСОБА_2 вискочив з кабіни і почав щось кричати. Оскільки потяг вже проїхав і евакуатор створив вже на той час великий затор, тому він наказав водію евакуатора їхати далі, враховуючи, що позаду рухалося авто з охоронцями. Відповідач вказує, що з його боку не було жодних протиправних дій по відношенню до позивача, що могли б спричинити моральні страждання останньому. Крім цього, з урахуванням вищевикладеного та відповідно до ч.2 ст.6 ч.2 ст.19 Конституції України та вищенаведених нормативно-законодавчих актів, інспектор патрульної служби м. Одеси діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскільки діяльність посадових осіб регламентується суворо до покладних на них завдань у відповідності з загальнодержавними та громадськими інтересами. Тобто збоку відповідача не було жодних протиправних дій, а тому вина нічим не доведена.

Представник відповідача Державної казначейської служби в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Представник відповідачів Управління патрульної служби МВС у м. Одесі, Департаменту патрульної поліції НПУ ОСОБА_13 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у запереченнях на позов, підтримавши правову позицію по справі відповідача інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 Просив суд при прийнятті рішення врахувати, що позивач не обґрунтував належним чином свої позовні вимоги, не навів жодних доказів, підтверджуючих як неправомірні дії працівників поліції, завдану йому моральну шкоду, невірно застосував норми матеріального права, у звязку з чим його позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Представник третьої особи Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_14 проти позову заперечував, письмових заперечень до суду не надав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.10.2015 року Інспектором Управління патрульної служби МВС у м. Одесі ОСОБА_3 складено протоколи: 1) протокол серія АП 2 № 249852 о 15 годині 20 хвилини та 2) протокол АП 2 № 249851 о 15 годині 40 хвилин і постанову серія ПС 2 № 249851.

Згідно протоколу № 1: «25.10.2015 року о 9:35 годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем керуючи автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по вулиці Ак.Глушка,1 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 г ОСОБА_5 дорожнього руху за що передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.»

Згідно з п.15.9 «г» ОСОБА_5 дорожнього руху зупинка забороняється на пішохідних переходах та ближче 10 метрів від них з обох сторін, крім випадків надання переваги у русі. В контексті даної норми заборона зупинки на пішохідних переходах та ближче 10 метрів від них повязано з забезпеченням видимості пішоходів, які мають намір перейти проїзну частину дороги по пішохідному переходу та гарантуванням їхньої безпеки, а також видимості пішоходами транспортних засобів що наближаються. Проаналізувавши вказаний пункт ПДР суд приходить до висновку, що забороняється зупинка транспортних засобів на пішохідних переходах та ближче 10 метрів від них з обох сторін проїзної частини. Разом з тим в матеріалах справи знаходяться фотознімки, підтверджуючи розташування транспортного засобу автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 дійсно на відстані менш ніж 10 метрі від проїзної частини, але у пішохідній зоні, що не забороняється п.15.9. «г» ОСОБА_5 дорожнього руху на порушення яких посилається автор протоколу серії АП 2 № 249852 інспектор Патрульної служби ОСОБА_3 У підтвердження правомірності дій щодо складання протоколу серії АП 2 № 249852, яким зафіксоване порушення позивачем п.15.9.2 «г» ПДР, стороною відповідачів суду надані письмові пояснення свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18В, ОСОБА_19, які були оголошені судом в судовому засіданні.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_15, свідок вказує, що 25.10.2015 року в м. Одесі проспект Глушко, 1-г він став свідком того, що невідомі особи проводили масовий захід з метою спонукання голосувати за одного з кандидатів у депутати Одеської міської ради та кандидата на посаду Одеського міського голови. Масовий захід супроводжувався гучним застосуванням музичної апаратури та використанням символіки, що може свідчити про їх належність до ПП «ОСОБА_20 ОСОБА_2». Вважає, що вказаними діями вищезазначені особи порушують вимоги ст. 54 Закону України «Про місцеві вибори». Просить скласти на вказаних осіб протоколи про адміністративне правопорушення та припинити вчинення адміністративного правопорушення.

ОСОБА_21 Юрійович вказує, що став свідком того, що автомобіль НОМЕР_2 чорного кольору мікроавтобус Фольксваген перегородив виїзд з гімназії № 9 яка знаходиться за адресою вулиця Глушко, 1-г. Також цей автомобіль розташований у двох метрах від пішохідного переходу, чим порушує пункт 15.9. ПДР.

Свідок ОСОБА_17 у письмових поясненнях вказує, що 25.10.2015 року об 13:07 проходячи мимо побачив агітаційну машину з гучною музикою з фільму «Зоряні війни». Транспортний засіб був чорного кольору з зображенням ОСОБА_2. Свідок ОСОБА_17 вказує, що вважає будь-яку символіку та музикальне супроводжування з явним натяком на приналежність до партії ОСОБА_2, що протирєчить законодавству.

Свідок ОСОБА_18 у письмових поясненнях зазначив, що прибув о 12:00 годині на вулицю Глушко,1-г, де на виїзді до школи був заблокований автомобілем Фольцваген чорного кольору а також автомобілем невідомого походження з емблемою ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_19 у письмових поясненнях зазначив, що 25.10.2015 року о 13 годині 45 хвилин проходячи по вулиці Глушко 1-г, побачив автомобіль політичної партії ОСОБА_2, який перегороджує рух пішоходам, грає музика порушуючи громадський порядок, безпосередньо агітує. Просить вжити заходи.

Суд проаналізувавши письмові пояснення свідків, не приймає їх до уваги, тому що вони не підтверджують порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, а припускають порушення позивачем вимог Закону «Про місцеві вибори» та проведення забороненої агітації.

В судовому засіданні також встановлено, що 25 жовтня 2015 року о 15 годині 40 хвилин Інспектором патрульної служби 1 роти другого батальйону рядовим міліції ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серія АП 2 № 249851, згідно з яким ОСОБА_4 керував автомобілем MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по вулиці Ак. Глушка 1Г, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП». Доказуючи вчинення ОСОБА_4 порушення ч.1 ст. 126 КУпАП сторона відповідачів посилалася на особисті пояснення інспектора патрульної служби ОСОБА_3, який в судовому засіданні вказував, що він прибув на місце за адресою: м. Одеса, вулиця Глушко, 1-г, він побачив машину ОСОБА_2, яка знаходилася біля пішохідного переходу та заважала руху іншому транспорту та пішоходам. Оскільки гучно грала музика, тому неможливо було точно встановити чи заведений мотор транспортного засобу, за кермом автомобілю перебував чоловік який назвався власником автомобілю, та предявив паспорт громадянина на імя ОСОБА_4 Предявити посвідчення на право керування транспортним засобом цей громадянин відмовився, тому інспектором був складений протокол про порушення вимог п.2.1 ПДР.

Сторона позивача спростовуючи пояснення відповідача ОСОБА_3 вказувала, що ОСОБА_2 дійсно знаходився за кермом автомобілю, але автомобілем не керував, автомобіль не був у заведеному стані, крім цього ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції предявив посвідчення водія з усіма необхідними для керування такого транспортного засобу категоріями. У підтвердження цього суд оглянув відеозапис подій, які мали місце 25 жовтня 2015 року, зафіксованих нагрудною відеокамерою працівників поліції, з яких вбачається що ОСОБА_2 предявляє працівникам поліції всі документи, що посвідчують його особу, посвідчення водія та поліс обовязкового страхування. Ксерокопія посвідчення водія ВН В 101457 на імя ОСОБА_4 знаходиться в матеріалах цивільної справи.

В судовому засіданні в якості свідка з боку сторони відповідача допитаний інспектор патрульної служби ОСОБА_8, який показав суду, що 25 жовтня 2015 року у складі екіпажу патрульної поліції прибув за викликом громадян за адресою: м. Одеса, вулиця Глушко, 1-г. Свідок пояснив, що побачив як біля пішохідного переходу розташувався автомобіль марки MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1,за кермом якого знаходився чоловік. На його вимогу водій предявив документи засвідчуючи його особу, водійське посвідчення, документи на автомобіль та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За кермом знаходився ОСОБА_2, який також показав документ про зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_2. Свідок пояснив що в нього як у працівника поліції претензій щодо документів позивача не було. Одночасно свідок ОСОБА_8 розповів суду, що саме ним, як працівником поліції 25.10.2015 року об 15 годині 35 хвилин складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, шляхом до ставлення на спеціальний майданчик. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у звязку з суттєвим перешкоджанням дорожньому руху.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

25 жовтня 2015 року Інспектором Патрульної Служби м. Одеси, 1 роти, 2 батальйону рядовим міліції ОСОБА_3 винесено постанову серія ПС 2 № 690852 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, керуючи транспортним засобом MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на пішохідному переході, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим на думку службової особи, що прийняла постанову, скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статі 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обовязку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок, який визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102 (далі - Порядок №1102).

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу

уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Крім того, процедуру оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху визначає Інструкція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77 (далі Інструкція). Пунктом 8.1 зазначеної Інструкції передбачено, що тимчасове затримання транспортного засобу посадовою особою Державтоінспекції МВС проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху робить неможливим рух транспортних засобів проїзною частиною відповідно до Порядку №1102. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що працівник Державтоінспекції, у разі порушення водієм транспортного засобу, зокрема, статті 126 КУпАП, має право доставити цей транспортний засіб на спеціальний майданчик, лише якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Докази, які є в матеріалах справи не свідчать про те, що транспортний засіб позивача створював значні перешкоди дорожньому руху.

Крім того, в матеріалах справи містяться фотознімки зроблені 25 жовтня 2015 року на місці події, з яких вбачається, що у між квартальному проїзді припарковано автомобіль позивача, де були припарковані також і інші автотранспортні засоби. Судом також оглянутий відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль, за кермом якого знаходився позивач не створював значні перешкоди дорожньому руху та не робив неможливим рух транспортних засобів проїзною частиною.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням підстав, викладених вище у мотивувальній частині постанови, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії ПС 2 № 690852 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 249851 від 25.10.2015 року, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серія АП 2 № 249852 від 25.10.2015 року, тому що вказані протоколи у відповідності до вимог КУпАП є доказами по адміністративній справі, яким суд повинен дати належну правову оцінку. Проаналізувавши правові норми КУпАП, суд приходить до висновку, що визнання неправомірним дій службової особи щодо складання ним документу, який є підставою вважати, що водієм вчинено порушення, діючим законодавством не передбачено.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дії Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 з тимчасового затримання 25.10.2015 року автомобіля марки MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, в м. Одесі по вулиці Ак. Глушка, 1-г, які не підлягають задоволенню з тих підстав що інспектор патрульної служби ОСОБА_3 не затримував вказаний транспортний засіб та не складав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.10.2015 року. Судом встановлено, що рішення про евакуацію транспортного засобу приймав та акт огляду та тимчасового затримання складав інспектор патрульної служби МВС 1 роти другого батальйону Управління патрульної служби МВС м. Одеса ОСОБА_8, який до участі у справі в якості відповідача не залучався. Оскільки ці позовні вимоги заявлені до не належного відповідача, тому суд хоча і встановивши порушення при складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 25.10.2015 року, позбавлений можливості прийняти позитивне рішення щодо визнання протиправними дій Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3 з тимчасового затримання 25.10.2015 року автомобіля марки MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, в м. Одесі по вулиці Ак. Глушка, 1-г, як того просить сторона позивача.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної служби МВС України в особі інспектора Киртока І.О. в частині не усунення правопорушень ОСОБА_5 дорожнього руху, з огляду на наступне. Позивач обґрунтовуючи цю частину вимог вказує, що в момент завантаження його транспортного засобу, всередині автомобілю перебував пасажир, що є порушенням п.п. а) п.11 ОСОБА_5 дорожнього руху, згідно яких забороняється перевозити пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобілю з бортовою платформою або у кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля самоскида, трактора, інших самохідних машин, на ватажному причепі, напівпричепі, в причепі дачі, в кузові вантажного мотоцикла. Також відповідно до п.3.2.16 «Інструкції охорони праці під час виконання вантажно-розвантажувальних робіт перебування людей у кабіні або кузові транспортного засобу забороняється». Крім того, як вказує позивач під час загрузки автомобілю зясувалося, що евакуатор не приспособлений для перевезення автомобілю позивача, оскільки забороняється фіксація автомобіля за межами габаритів перевізника. Однак, достовірно знаючи про вказані обставини, відповідач допустив протиправну бездіяльність повязану з невжиттям в межах своєї компетенції заходів до їх усунення.

Для підтвердження цієї частини вимог за клопотанням сторони позивача в якості свідка в судовому засіданні допитаний ОСОБА_22, який пояснив суду, що 25.10.2015 року вранці вони зустрілися з іншими особами, та він за проханням ОСОБА_2 знаходився у вантажному відділенні автомобілю MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, в м. Одесі, до його обовязків входило слідкувати за генератором. Хто керував вказаний автомобілем свідок не бачив, однак памятає, що автомобіль десь зупинився та тривалий час не рухався з місця, він весь цей час спав у автомобілі та прокинувся, коли автомобіль підїхав до якоїсь стоянки, розташованої за містом. Свідок ОСОБА_8 пояснював суду, що саме він складав акт огляду автомобілю та його тимчасового затримання, а коли приїхав евакуатор, він та інші працівники поліції простукували автомобіль з усіх боків, що переконатися в тому, що багажному відділенні відсутні люди. Суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог, тому що вони не доведені відповідно до ст.251 КУпАП. Відмовляючи у задоволенні цієї частини позовних вимог, суд також враховує, що транспортний засіб MERSEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_1, знаходився біля будинку № 1-г по вулиці Глушко в м. Одесі тривалий час, за показами свідків, працівників поліції приблизно з 10-ої години ранку. З цього ж часу біля автомобілю, в салоні автомобілю знаходився його власник ОСОБА_2, який достовірно знав, що у вантажному відділенні перебуває людина, якій доручено виконувати певну роботу. Згідно з матеріалами справи, евакуація транспортного засобу відбулася після 15 години 35 хвилин, тобто понад пяти годин які сплили до початку евакуації, позивач не вчинив будь-яких дій, щоб людина, яка знаходилася в його автомобілі, могла покинути автомобіль. Судом також враховується, що стороною позивача не обґрунтовано, чому саме слід визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної служби МВС України в особі інспектора Киртока І.О. в частині не усунення правопорушень ОСОБА_5 дорожнього руху, хоча достовірно встановлено, що на місце пригоди за викликом громадян, прибули і інші працівники поліції до повноважень яких також відноситься виконання вимог ч. 1 ст.10 Закону України «Про міліцію» та ОСОБА_5 дорожнього руху.

Стосовно позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивач з посиланням на вимоги ст.1174 ЦК України просить стягнути з Державної казначейської служби сплачені грошові кошти за послуги евакуації, сплата яких підтверджується квитанцією № ПН2406 - отримувач ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за послуги евакуацію ТЗ на суму 960,00 грн.; квитанцією № ПН2455 - отримувач ОФ ПП МВС України «Інформ-Ресурси» за зберігання транспортних засобів на суму 432,00 грн.; квитанцією № ПН 2241 отримувач ОФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за послуги банку на суму 23,50 грн., всього на суму 1415,50 грн.

Відповідно до 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В контексті статті 1174 ЦК України шкода відшкодовується фізичній або юридичній особі в разі визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди можливе лише за умови визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади. Таким чином, оскільки задоволення позовних вимог є похідними від задоволення вимог про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади, тому суд, відмовивши у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дій та бездіяльності інспектора Патрульної служби, відмовляє і у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, суд вказує на наступне.

Згідно зі ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 90 КАС України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Таким нормативно-правовим актом є Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI.

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розрахунок оплати послуг адвоката про надання правової допомоги згідно вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» позивачем не надано. Зважаючи на те, що відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» до компенсації витрат на правову допомогу не відносяться послуги щодо правових консультацій, вивчення документів для складення позовної заяви, складення позовної заяви, виїзду на судове засідання, тому для відшкодування таких витрат з відповідача відсутні правові підстави. Суд відмовляє і в стягненні на користь позивача суми сплаченого ним судового збору у розмірі 2436 гривень, тому що вказана сума судового збору сплачена по заявлених позовних вимогах майнового характеру у задоволенні яких судом було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 122, 126 КпАП України, ст.ст. 11, 69, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної служби м. Одеси ОСОБА_3, Держави України в особі: Державної казначейської служби, Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх справ у м. Одесі, Департамент патрульної поліції, за участю третьої особи: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про визнання протиправними дії, скасування постанови, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №690852 від 25.10.2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Головуючий: