Справа № 810/1258/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

15 квітня 2016 року 810/1258/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши в м. Києві матеріали адміністративний позову

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому позивач просить суд скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 19 жовтня 2015 року № -21-00/НОМЕР_1.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Крім того, ч. 4 ст. 99 КАС України визначено, що якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Частиною 7 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачено, що дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Вишгородською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області 19 листопада 2015 року було проведено перевірку торгівельного павільйону позивача за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Котюжанка, вул. Леніна, 79-А., за результатами якої складено Акт фактичної перевірки № 1816/10-36-21/НОМЕР_1 від 19 листопада 2015 року, яким встановлено здійснення продажу алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, чим порушено ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Постанову Кабінету Міністрів України № 957 від 30 жовтня 2008 року «Про встановлення мінімальних оптово-роздрібних та роздрібних цін на деякі види алкогольної продукції вітчизняного виробництва».

09 грудня 2015 року на підставі Акту перевірки відповідачем було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № -21-00/НОМЕР_1 у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

14 грудня 2015 року позивач оскаржила рішення про застосування фінансових санкцій № -21-00/НОМЕР_1 від 09 грудня 2015 року до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, проте 15 лютого 2016 року на адресу позивача від ГУ ДФС у Київській області надійшло рішення № 278/14/10-36-10-01-04 від 11 лютого 2016 року відповідно до якого скаргу ОСОБА_1 від 14 грудня 2015 року залишено без задоволення, а рішення про застосування фінансових санкцій Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 09 грудня 2015 року № -21-00/НОМЕР_1 без змін.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 5 ст. 99 КАС України, строк звернення позивача до суду сплив 15 березня 2016 року. Водночас до суду позивач звернувся 08 квітня 2016 року, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті, тобто поза межами визначеного ст. 99 КАС України строку звернення до суду та ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Суд звертає увагу позивача на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наявних у матеріалах позовної заяви, із того чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути об меженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

Враховуючи те, що позивачем в позові не наведено обставин, які є об'єктивно непереборними для своєчасного звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску встановленого ч.5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та п. 13 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" місячного строку звернення до суду поважними судом не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Одночасно суддя роз'яснює, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права на звернення до суду з позовом після усунення обставин, які стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Пунктом 4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням) повертається за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому позивач просить суд скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 19 жовтня 2015 року № -21-00/НОМЕР_1 - залишити без розгляду.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір відповідно до квитанції № 895_39 від 19 лютого 2016 року у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка).

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Горобцова