Справа № П/811/141/16
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Справа № П/811/141/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мирошниченка В.С., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ККС" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ККС" (в подальшому - ТОВ "ККС" або позивач) звернулось з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (в подальшому - Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області або відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 04.02.2016 №№ , .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не допускав порушень при формуванні податкового кредиту з ПДВ та формуванні податку на прибуток, а тому вважає податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі з огляду на те, що господарські операції позивача з ПП «Глобал-Торг» за період з 01.04.2011 по 28.02.2013, ПП «Арсіті» за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, ПП «Віста-Торг» за висновком Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області не носять реального характеру.

Також, зазначив, що здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню по фактах вчиненого не встановленими особами фіктивного підприємництва, тобто реєстрації і придбання юридичних осіб ПП «Глобал-Торг», ПП «Арсіті», Віста-Торг» та ПП «Інтеко-Трейд».

Крім того, зазначив, що кримінальним провадженням встановлено, що податкова звітність ПП «Арсіті» подається з однієї і тієї ж електронної адреси, що і ПП «Глобал-Торг», ПП «Віста-Торг» та ПП «Інтеко-Трейд» (т.17, а.с. 115-116).

На підставі усної ухвали суду, та занесеною до журналу судового засідання від 08.04.2016 р., розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України (т.17, а.с. 147).

Суд заслухав пояснення представників сторін, допитав свідка, дослідив подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

ТОВ "ККС" зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами ( т.1 а.с.26).

Судом встановлено, що у період з 11.01.2016р. по 15.01.2016р. посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ПП «Глобал-Торг» за період з 01.04.2011 по 28.02.2013, ПП «Арсіті» за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, ПП «Віста-Торг» за період з 31.03.2013 по 30.06.2013 (т.1, а.с. 29-75).

Як вбачається з письмових заперечень відповідача та вказаного акту, в ході перевірки позивача виявлено порушення, в тому числі :

1. п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року, в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період всього в сумі 552881 грн., в тому числі:

- за II квартал 2011 року на суму 89257 грн.;

- за III квартал 2011 року на суму 61761 грн.;

- за IV квартали 2011 року на суму 89699 грн.;

- за І квартал 2012 року на суму 62001 грн.;

- за II квартал 2012 року на суму 74182 грн.;

- за III квартал 2012 року 82904 грн.;

- за IV квартал 2012 року на суму 56326 грн.;

- за 2013 рік на суму 36751 грн.

2. п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сумі 510302 грн., в тому числі:

- квітень 2011 року на суму 44275 грн.;

- травень 2011 року на суму 3540 грн.;

- червень 2011 року на суму 29800 грн.;

- липень 2011 року на суму 13126 грн.;

- серпень 2011 року на суму 12900 грн.;

- вересень 2011 року на суму 27679 грн.;

- жовтень 2011 року на суму 38668 грн.;

- листопад 2011 року на суму 16601 грн.;

- грудень 2011 року на суму 22731 грн.;

- січень 2012 року на суму 10700 грн.;

- лютий 2012 року на суму 23611 грн.;

- березень 2012 року на суму 24738 грн.;

- квітень 2012 року на суму 48443 грн.;

- травень 2012 року на суму 1155 грн.;

- червень 2012 року на суму 21052 грн.;

- липень 2012 року на суму 25742 грн.;

- серпень 2012 року на суму 27975 грн.;

- вересень 2012 року на суму 25239 грн.;

- жовтень 2012 року на суму 8360 грн.;

- листопад 2012 року на суму 27821 грн.;

- грудень 2012 року на суму 17462 грн.;

- січень 2013 року на суму 3202 грн.;

- лютий 2013 року на суму 9565 грн.;

- березень 2013 року на суму 7160 грн.;

- квітень 2013 року на суму 12880 грн.;

- червень 2013 року на суму 5879 грн.

На підставі акту перевірки, 04.02.2016 р. відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем в розмірі 93077 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 23269 грн.; а також № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 38686 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9672 грн. (т.1 а.с. 76-77).

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, до складу витрат підприємств можуть бути включені лише витрати, які підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що відображають реальність господарської операції.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ПП «Глобал-Торг» (постачальник) укладено договір поставки № 35 від 01.04.2011 на поставку товару асортимент та ціна якого визначається сторонами у специфікаціях до договору (т. 2, а.с. 65-68).

На підтвердження отримання та оплати товару (ананас, арахіс, банан, манго, кокосова стружка, ківі, вишня родзинки, тощо) позивачем надано видаткові накладні (т.1, а.с. 101-130, т.2., 131-149, 224-226), товарно-транспортні накладні (т.1, а.с. 150-168, 227-231), платіжні доручення (т.2, а.с. 169-214, 232-247), виписку з банку (т.2, а.с. 249).

ПП «Глобал-Торг» виписано позивачу податкові накладні за квітень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 8608,40 грн. (т.1, а.с. 150), за травень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 3540 грн. (т.1, а.с. 167), за червень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 16300 грн. (т.1, а.с. 148, 168), за липень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 6312 грн. (т.1, а.с. 146,149), за серпень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 8750 грн. (т.1, а.с. 147), за жовтень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 15025,83 грн. (т.1, а.с. 151-153), за листопад 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 8896,50 грн. (т.1, а.с. 154-155), за грудень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 15803,33 грн. (т.1, а.с. 156-158), за січень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4000 грн. (т.1, а.с. 164), за лютий 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 17868,80 грн. (т.1, а.с. 159-162), за березень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 10650 грн. (т.1, а.с. 163, 165-166), за квітень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 24576,53 грн. (т.1, а.с. 184-188), за серпень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 12745,20 грн. (т.1, а.с. 172-174), за червень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 21051,50 грн. (т.1, а.с. 180-183), за липень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 21500,80 грн. (т.1, а.с. 175-187), за вересень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 20805 грн. (т.1, а.с. 169-171), за жовтень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 7890,20 грн. (т.1, а.с. 131), за листопад 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 18986,5 грн. (т.1, а.с. 132-134,136), за грудень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 12314 грн. (т.1, а.с. 135, 137-138), за січень 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 3202,20 грн. (т.1, а.с.139-140), за лютий 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 9565,20 грн. (т.1, а.с. 141 - 143), за вересень 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 22649 грн. (т.1, а.с. 144-145).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ПП «Артсіті» (постачальник) укладено договір поставки № ДГ 6/36 від 01.04.2011 на поставку товару асортимент якого визначається у видаткових накладних (т. 17, а.с. 127-128), а.с. 65-68).

Судом встановлено, що ПП «Артсіті» поставлено позивачу (арахіс нечищений, какао алкалізоване, родзинки)

На підтвердження отримання та оплати товару позивачем надано, видаткові накладні (т.1, а.с. 78-97, т.2, а.с. 7-26).

ПП «Артсіті» виписано позивачу податкову накладну за квітень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 35666,66 грн. (т.1, а.с. 223-225); за червень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 13500 грн. (т.1, а.с. 226); за липень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 6814 грн. (т.2, а.с. 31), за серпень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4150 грн. (т.1, а.с. 198); за вересень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 5030 грн. (т.1, а.с. 199); за жовтень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 23640,97 грн. (т.1, а.с. 200-203); за листопад 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 7702 грн. (т.1, а.с. 204-205); за грудень 2011 року на загальну суму ПДВ у розмірі 6928 грн. (т.1, а.с. 206); за січень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 6700 грн. (т.1, а.с. 207-208, 210); за лютий 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 5741,89 грн. (т.1, а.с. 209,211); за березень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 14087,56 грн. (т.1, а.с. 212-215); за квітень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 23866,80 грн. (т.1, а.с. 216-219); за травень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 1155 грн. (т.1, а.с. 220); за липень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 4241,16 грн. (т.1, а.с. 221-222); за серпень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 15229,62 грн. (т.1, а.с. 196-197); за вересень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 9463,94 грн. (т.1, а.с. 194-195); за жовтень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 3470,04 грн. (т.1, а.с. 189, 200), за листопад 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 8834,95 грн. (т.1, а.с. 190-192), за грудень 2012 року на загальну суму ПДВ у розмірі 5148 грн. (т.1, а.с. 193).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ПП «Віста-Торг» (постачальник) укладено договір поставки № 3 від 01.03.2013 на поставку товару асортимент та ціна якого визначається сторонами у накладних (т. 3, а.с. 1-2).

На підтвердження отримання та оплати товару (кумкуат, ананас, арахіс, манго, груша, фінік, банан, російське яблуко, тощо) позивачем надано видаткові накладні (т.1, а.с. 98-100, т. 3, а.с. 3-5), товарно-транспортні накладні (т.3, а.с. 11-15), платіжні доручення (т.3, а.с. 16-19), виписку з банка (т.3, а.с. 20).

ПП «Віста-Торг» виписано позивачу податкову накладну за березень 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 7159,50 грн. (т.1, а.с. 227-228), за квітень 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 12880 грн. (т.1, а.с. 229-230), за червень 2013 року на загальну суму ПДВ у розмірі 5878,50 грн. (т.1, а.с. 231).

У позивача на час вчинення господарських операцій були наявні транспортні засоби, згідно договорів оренди (т.3, а.с. 38-43)

Наявне приміщення для ведення господарської діяльності (т.2, а.с. 67-74, 139-142), автотранспорт (т.2, а.с. 88-117), а також наявний цех по виготовленню сухих сніданків (т.17, а.с. 135).

Оформлений дозвіл по виготовленню мюслів (т.17, а.с. 136).

Наявний персонал для ведення господарської діяльності (т.17, а.с. 138-138).

В подальшому зазначений товар було реалізовано (частина з цього товару була перероблена та реалізована) (т.3, а.с. 29, т.4, а.с. 1-250, т.5, а.с. 1-250, т.6, а.с. 1-250, т.7, а.с. 1-250, т.8, а.с. 1-250, т.9, а.с. 1-250, т.10, а.с. 1-249, т.11, а.с. 1-250, т.12, а.с. 1-250, т.13, а.с. 1-250, т.14, а.с. 1-249, т.15, а.с. 1-250, т.16, а.с. 1-250, т. 17 а.с. 1-114).

Також, суд критично ставиться до позиції представника відповідача стосовно того, що здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню по фактах вчиненого не встановленими особами фіктивного підприємництва, тобто реєстрації і придбання юридичних осіб ПП «Глобал-Торг», ПП «Арсіті», Віста-Торг» та ПП «Інтеко-Трейд», так як згідно відповіді в.о. начальника СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області, оскільки кримінальне провадження №0000087 від 26.02.2013 закрито 30.12.2014, через відсутність в діянні складу кримінальних правопорушень (т.17, а.с. 123).

Таким чином, на підставі комплексного аналізу встановлених обставин, суд вважає, що висновок відповідача про порушення позивачем п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 Податкового Кодексу України та відповідно заниження податку на прибуток за перевіряємий період, всього в сумі 552881 грн. є необгрунтованим.

Також, з акту перевірки вбачається, що в порушення вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, позивачем сформовано податковий кредит на підставі неіснуючих операцій, які відповідно не можуть використовуватись в оподаткованих операціях, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов'язання по податку на додану вартість, всього у розмірі 510302 грн.

На думку службових осіб відповідача, позивачем безпідставно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, згідно податкових накладних, виписаних контрагентами позивача.

Відповідно до пп.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пп.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно пп. 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як зазначено вище, судом встановлена реальність господарської операції між позивачем та ПП «Глобал-Торг», ПП «Арсіті», Віста-Торг» та ПП «Інтеко-Трейд» щодо купівлі товару на загальну суму ПДВ 38686 грн.

ПП «Глобал-Торг», ПП «Арсіті», Віста-Торг» та ПП «Інтеко-Трейд» виписано позивачу податкові накладні на загальну суму ПДВ 38686 грн., які відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд, перевіривши відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 2 КАС України оскаржувані податкові повідомлення-рішення, дійшов висновку, що вони прийняті з порушенням принципу законності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу ДФС, яким платнику податків відмовлено у наданні податкових вигод, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3128 грн. підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 04 лютого 2016 року № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "ККС" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем в розмірі 93077 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 23269 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 04 лютого 2016 року № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "ККС" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 38686 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9672 грн.

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "ККС" () судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області у розмірі 3128 грн. (три тисячі сто двадцять вісім грн.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко