Справа № 2-а/489/7/2016
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

21 квітня 2016 р. Справа № 2-а/489/7/2016

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.,

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу превентивної діяльності ГУ національної поліції УМВС України в Миколаївській області, інспектора СОМ ДТП ВДАІ Мельника Андрія Вікторовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Відділу превентивної діяльності ГУ національної поліції УМВС України в Миколаївській області, інспектора СОМ ДТП ВДАІ Мельника Андрія Вікторовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області про визнання незаконними дії інспектора СОМ ДТП ВДАІ Мельника А.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 243105 від 29.07.2015 року за ст. 124 КУпАП, зобов'язання відділу з обслуговування Миколаївської області Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України скасувати протокол № 243105 від 29.07.2015 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини є публічно-правовими та належать до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 березня 2015 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 743281 за порушення п. 16.3 Правил дорожнього руху .

17 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було розглянуто адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за результатами розгляду провадження у справі було закрито у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2015 року було залишено без змін.

26 травня 2015 року до начальника управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області іншою стороною, учасником ДТП, було подано скаргу, за результатами розгляду якої відносно позивача складено новий протокол про адміністративне правопорушення № 243105 від 29.07.2015 року.

10 вересня 2015 року постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за скоєння якого відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Вважаючи протокол № 243105 від 29 липня 2015 року незаконним, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах спірних правовідносин позивачем визначено предмет позову - протокол № 243105 від 29.07.2015 року про адміністративне правопорушення та дії інспектора СОМ ДТП ВДАІ м.Миколаєва Мельника А.В. щодо складання відносно позивача даного протоколу за порушення Правил Дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що протокол № 243105 від 29.07.2015 року був предметом розгляду у справі, за результатами розгляду якої постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2015 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2015 року залишена без змін.

Статтею 213 КУпАП визначено перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а главою 17 цього ж Кодексу - підвідомчість таких справ. Адміністративні справи за статті 124 КУпАП підвідомчі місцевим судам (ст. 221 КУпАП).

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбачених ст. 256 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, оцінку якому у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП дає орган (посадова особа), що уповноважений розглядати справу.

За змістом ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Таким чином, дії уповноваженої посадової особи щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є лише одним із етапів розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, і протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для правопорушника, тому не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки зазначений спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.195, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, 206, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу превентивної діяльності ГУ національної поліції УМВС України в Миколаївській області, інспектора СОМ ДТП ВДАІ Мельника Андрія Вікторовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: