Справа № 804/6662/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ К/800/28081/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» звернулося до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» було задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару від 10.04.2013 року № 110100000/2013/200175/1. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.04.2013 року № 110100000/2013/00209.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Дніпропетровська митниця Міндоходів, не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю торгової групи «Торгова група «Інтерпап» подало заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить залишити касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Дніпропетровською митницею Міндоходів подано клопотання про заміну відповідачів правонаступником, в яких вона просить замінити відповідача у справі - Дніпропетровську митницю Міндоходів на Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 3119 «Про утворення територіальних органів державної фіскальної служби» утворено Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Мін доходів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність заміни відповідача - Дніпропетровської митниці Міндоходів на Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Дніпропетровської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 19.06.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю торгової групи «Торгова група «Інтерпап» та фірмою Trademore Investments Limited укладено контракт № 19SM, за умовами якого позивач придбаває і оплачує продукцію.

На підставі вказаного контракту позивачем було ввезено на митну територію України папір крейдований з обох боків в аркушах, для друку, без вмісту волокон, одержаних механічним способом, без водяних знаків, не гофрований, не перфорований в аркушах Snow Eagl Gloss. Країна виробництва - Китай.

Для митного оформлення вказаного товару була подана вантажна митна декларація № 110100000/2013/210465 з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту - 51 236,46 USD, що дорівнює 409 533,02 у грн. (за курсом валюти 7,993 грн./USD), вагою нетто 59 687,40 кг, що відповідає інвойсу №130612 від 22.03.2013 року до контракту №19SМ від 19.06.2012 року.

Ціна товару складає 905 доларів США за тонну щільністю 80 г/кв. м., 885 - щільністю 90 г/кв. м. та 840 доларів США - щільністю 115-250 г/кв. м.

На підтвердження митної вартості товару митному органу позивач надав документи, а саме: уніфіковану митну квитанцію МД-1 № 50006Е№0209757 від 05.04.2013 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0006877 від 30.11.2012 року; накладну УМВС № 40091449 від 06.04.2013 року; коносамент (Bill of Lading) HLCUTA від 26.02.2013 року; виписку з бухгалтерської документації від 09.04.2013 року, вих. № 088; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Експертний висновок УкрПапір № 293 від 09.04.2013 року; рахунок-фактуру (інвойс) № 130612 від 22.03.2013 року до контракту 19SМ від 19.06.2012 року, виставлений постачальником Trademore Investments Limited; рахунок-фактуру (інвойс) продавця (з третіми особами) № 130612 від 22.03.13 року; пакувальний лист б/н від 27.02.2013 року; страховий поліс № 01G 64128/1062/0446 від 26.02.2013 року; зовнішньоекономічний договір (з третіми особами) №ТМ 01 СN від 07.07.2009 року; зовнішньоекономічний договір № 19SМ від 19.06.2012 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору № 3130612/1 від 22.03.2013 року; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами ДПІ Голосіївського району від 11.01.2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного та радіологічного контролю - відповідні відмітки (штампи) на коносаменті; сертифікат про походження товару загальної форми; екологічну декларацію № 27309 від 05.04.2013 року.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, на думку митного органу, виявлені наступні розбіжності: страховий поліс № 01G 64128/1062/0446 від 26.02.2013 року не містить всіх даних щодо складових митної вартості; переклад декларації країни експорту не дає змогу ідентифікувати покупця або одержувача товару від китайської компанії Shandong Chenming Paper Holding Ltd, яка є безпосереднім виробником товару; в митній декларації країни експорту зазначено комерційні умови поставки FOB, тоді як в інвойсах від 22.03.2012 року та від 22.03.2012 року № 130612 зазначено комерційні умови CIF; в експертному висновку Асоціації українських підприємств целюлозно-паперової продукції галузі «УкрПапір» від 09.04.2013 року № 293 не в повною мірою враховано комерційний рівень поставки товару.

Відповідачем у зв'язку з виявленими розбіжностями щодо митної вартості товару, відповідно до вимог статі 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформацію біржових організацій про вартість сировини; прайс-листи виробника; належним чином завірений переклад декларації країни відправлення; сертифікат про погодження товару.

Додаткові документи декларантом були надані не в повному обсязі

10.04.2013 року Дніпропетровською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 110100000/2013/200175/1, яким визначено митну вартість за резервним методом та скориговано митну вартість до рівня 0,90 доларів США/кг..

Також, в зв'язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2013/200175/1від 10.04.2013 року митним органом було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 110100000/2013/00209 від 10.04.2013 року.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З матеріалів справи вбачається, що страховий поліс № 01G 64128/1062/0446 від 26.02.2013 року містить посилання на номер інвойсу, але не містить дату, у зв'язку з чим декларант звернувся до «Central National-GottesmanEurope GMBH» та отримано інвойс (Insurance Police Invoice) № 130612 від 22.02.2013 року, який позивачем було надано до митного органу разом із заявою про перегляд рішення.

Крім цього, у рішенні митний орган посилається на умови поставки СІР Одеса, тоді як умови поставки позивача - СІF Одеса, що вказує на невірність висновків відповідача. Враховуючи, що товар був придбаний позивачем на умовах СІF Одеса, страхування здійснювалось продавцем та було включено в ціну товару, а позивачем страхові витрати не здійснювались.

Крім того, дані про цю комерційну умову поставки товару відповідно до міжнародних правил ІНКОТЕРМС вказані в інвойсі №130612 від 22.03.2013 року та в додатку до контракту №130612/1 від 22.03.2013 року. Отже, витрати на страхування за умови придбання товару на умовах СІF не є вартісною складовою митної вартості товару.

Як вбачається з митної декларації товар - папір крейдований вагою 59 688,20 кг транспортується в Україну морем на судні APL SOUTHAMPTON/005 відповідно до транспортної накладної (коносаменту) HLCUTA у контейнерах № HLXU2390126, № HLXU3094915, № HLXU2331904. Саме такі номери контейнерів вказані у коносаменті HLCUTA від 26.02.2013 року, а номер коносаменту та номери контейнерів вказані у пакувальному листі від 27.02.2013 року.

Інформація про компанію Central National-GottesmanEurope GMBH, як на відправника товару міститься в інвойсі №130612 від 22.03.2013 року, який зазначається в експертному висновку Асоціації українських підприємств целюлозно-паперової продукції галузі «УкрПапір» від 09.04.2013 року №293, а тому доводи митного органу на неврахування в експертному висновку комерційного рівня поставки товару, оскільки відсутнє посилання на одного з посередників, є безпідставними.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для визначення митної вартості товару за основним методом, оскільки митним органом не надано доказів на підтвердження того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 55, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Замінити в порядку процесуального правонаступництва відповідача - Дніпропетровську митницю Міндоходів на Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз