Справа № 814/3690/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/3690/15

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Южноукраїнський комбінат харчування" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області про скасування рішення від 04.09.2015 р. № 000076/12-21, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПП "Южноукраїнський комбінат харчування" звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив, а тому цілком природно, що під час відкупорювання пляшки з алкогольними напоєм, марка акцизного податку буде пошкоджуватися, або відриватись взагалі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Скасовано рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДФС у Миколаївській області від 04.09.15 № 000076/12-21.

Не погоджуючись з даною постановою суду Головне управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що приватне підприємство «Южноукраїнський комбінат харчування» зареєстроване в якості юридичної особи 10.12.08. Основним видом діяльності підприємства є діяльність ресторанів, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами та ін.

В літку 2015 р., ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» здійснював свою діяльність у курортній зоні «Коблево», для чого орендував приміщення закусочної за адресою: Миколаївська область, с. Коблево, пр. Курортний, 2.

На здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою у ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» є відповідна ліцензія Державної фіскальної служби України.

31.07.15 працівниками ДФС у Миколаївській області було проведено фактичну перевірку діяльності ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» у приміщенні закусочної.

Під час перевірки податківцями було складено Акт від 31.07.15 №12/14-07/36230520, яким зафіксовано факт знаходження в реалізації в закусочній ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» 1 пляшки лікеру «Бейліс» без марки акцизного податку.

04.09.15 уповноваженою особою Головного управління ДФС у Миколаївській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000076/12-21, яким застосовано до ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» штраф у розмірі 1700 гривень за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що в літку працювала в зоні відпочинку Коблево барменом у закусочній ПП «Южноукраїнський комбінат харчування». Під час її зміни, 31.07.15 співробітниками ДФС проводилась фактична перевірка, під час якої було виявлено, що на одній з пляшок лікеру «Бейліс» була відсутня марка акцизного податку. Марка дійсно була відсутня на пляшці, оскільки її були пошкоджено під час відкриття. Зазначена пляшка лікеру використовувалась для виготовлення коктейлів на розлив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона працює інспектором ДФС та безпосередньо проводила фактичну перевірку закусочної ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» в зоні відпочинку Коблево. Під час перевірки в закусочній було виявлено 1 пляшку лікеру «Бейліс» без марки акцизного податку. Зазначена пляшка на час перевірки була відкупорена (розпочата). Всі інші пляшки з алкогольними напоями, у тому числі відкупорені (розпочаті) у приміщенні закусочній мали марки акцизного податку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а виявлена під час фактичної перевірки пляшка лікеру «Бейліс» не мала марки акцизного податку, оскільки вона була знищена під час відкупорювання (розкриття).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Податкового кодексу України.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За змістом абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

На підставі ч.1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

За правилами п. п.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно п.п. 14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За змістом п.226.1 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Таким чином, технологія маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку має передбачати розривання марки під час відкупорювання (розкривання) товару, а тому, під час відкупорювання (розкривання) товару марка акцизного податку псується автоматично.

На підставі п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Отже, зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на не відкорковані напої, а на продаж повної (цілої) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається збереження марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Закон не покладає на платників податку обов'язку зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже очевидно, що в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а виявлена під час фактичної перевірки пляшка лікеру «Бейліс» не мала марки акцизного податку, оскільки вона була знищена під час відкупорювання (розкриття).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги приватного підприємства "Южноукраїнський комбінат харчування" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 814/3690/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 25 квітня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин