Справа № 173/382/16-а(2-а/173/9/2016)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2016 року справа № 173/382/16-а(2-а/173/9/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А. суддів: Баранник Н.П. Суховарова А.В. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2012 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 27.10.1986 по 30.06.1991 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, призначити з 20.11.2012 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, яка діяла станом на 20.11.2012).

Також, позивач звернувся до суду з клопотанням в якому просив визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та поновити пропущений строк для звернення ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та адміністративний позов залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із вказаним адміністративним позовом.

Колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження відповідно до ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами, оскільки розгляд апеляційної скарги було призначено в порядку письмового провадження та відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у строки, встановлені ст. 99 КАС України, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком з 7 грудня 2012 року, хоча звертався 20 листопада 2012 року він до пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Отже про розмір пенсії, яку він отримує йому було відомо вже з грудня 2012 року і з того часу до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі він не звертався, в тому числі з метою отримання роз'яснень про порядок нарахування йому пенсії, а звернувся до відповідача лише 30 листопада 2015 року.

У зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що про порушення свого права, а саме не призначення пенсії на пільгових умовах, позивач дізнався та повинен був дізнатися ще в грудні 2012 року, коли почав отримувати пенсію за віком на загальних підставах.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримує пенсію за віком на загальних підставах.

Також, позивач в апеляційній скарзі зазначив, що він з грудня 2012 року не отримував пенсію за віком (ні на пільгових умовах, ні на загальних підставах) чи будь-яку іншу пенсію, оскільки відповідач відмовив в призначенні пенсії та не виплачував позивачу жодної грошової суми.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Крім того, предметом позову в категорії справ щодо призначення пенсійних виплат є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які носять регулярний (щомісячний) характер, тому строк звернення до суду необхідно перевіряти залежно від тривалості періоду, за який виник спір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.В. Суховаров