Справа № 446/3420/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м. Київ К/800/46494/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова щодо відмови в здійсненні перерахунку та доплати пенсії згідно поданої ним заяви за період з 11.10.2010р. по 24.01.2012р. включно відповідно до постанов Шевченківського районного суду міста Львова від 16.02.2011р. по справах №2а-419/11 та №2а-69/11; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова зробити перерахунок та доплату недоплаченої пенсії згідно поданої ним заяви від 18.02.2013р. за період з 11.10.2010р. по 24.01.2012р. включно відповідно до постанов Шевченківського районного суду міста Львова від 16.02.2011р. по справах №2а-419/11 та №2а-69/11; за зволікання та невиконання постанов суду оголосити догану заступнику начальника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова ОСОБА_5; визнати, що бездіяльністю, некомпетентністю та зволіканням Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова та його посадовою особою ОСОБА_5 йому завдано збитків (втраченої вигоди), майнової шкоди на суму 82704, 64 грн. та моральної шкоди на суму 7000,00 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.05.2014р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.02.2011р. №2а-419/11, зміненою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012р., зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова призначити і виплатити на користь ОСОБА_4, згідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 11.10.2010р. по 31.10.2010р. з урахуванням виплачених сум.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.02.2011р. №2а-69/11, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012р. зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», основної пенсії в розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.11.2010р.

В лютому 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення йому перерахунку та виплати пенсій за період з 11.10.2010р. по 25.01.2012р. згідно вищевказаних рішень суду.

У відповіді №Ш-22 від 21.03.2013р. Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова зазначило, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку і не отримує пенсію у вказаному управлінні; виплату пенсії ОСОБА_4 припинено з 01.02.2012р. у зв'язку з переведенням його до іншого пенсійного органу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що законодавством України не передбачено проведення перерахунку та виплати пенсій, в тому числі і на виконання судових рішень, по особових рахунках, виплата по яким припинена у зв'язку з переведенням пенсіонера в інше управління Пенсійного фонду України.

Однак, колегія суддів з такими висновками судів погодитись не може та вважає їх передчасними.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.163 КАС України постанова складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.

Всупереч вищевказаним нормам закону, висновки судів першої та апеляційної інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж, не ґрунтуються на законі.

Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивуючи відмову у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії припиненням її виплати у зв'язку з його переведенням до іншого управління Пенсійного фонду України, не зробив жодного посилання на норму закону, яка унеможливлює чи забороняє здійснення зазначених дій.

Крім того, в своїх рішеннях суди попередніх інстанцій посилались на відсутність у відповідача матеріалів пенсійної справи ОСОБА_4, згідно якої проводилось призначення та виплата пенсії, не взявши, при цьому, до уваги, що відповідь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова містить посилання на те, що архівна справа позивача зберігається саме в цьому управлінні.

За правилами частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи наведене та зважаючи на те, що суди попередніх інстанцій не вчинили дій щодо дослідження та встановлення усіх обставин по суті спірних питань, а допущені ними порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити вищевказані обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.