Справа № 803/3922/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Справа № 876/1181/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у Волинській області, управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за апеляційними скаргами Міністерства внутрішніх справ України та управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі - УМВС України у Волинській області) щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 33066 грн. та зобов'язання МВС України, Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ Національної поліції у Волинській області), Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі УМВС України у Волинській області) здійснити перерахунок (нарахування, розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію», виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України та управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 33066 грн. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головне управління Національної поліції у Волинській області здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію», виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду МВС України та УМВС України у Волинській області оскаржили його в апеляційному порядку.

МВС України вважає оскаржувану постанову такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вимога позивача щодо зобов'язання виплатити йому одноразову грошову допомогу в 150 кратному розмірі прожиткового мінімуму не може бути задоволена, оскільки одноразова допомога йому повинна нараховуватись відповідно до ЗУ «Про міліцію», в редакції чинній на момент отримання інвалідності та у відповідності до Постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 року, виходячи із розрахунків - трирічне грошове забезпечення для інвалідів ІІІ групи.

УМВС України у Волинській області вважає незаконною оскаржувану постанову. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, УМВС України у Волинській області діяло у спосіб, встановлений Законом.

У судовому засіданні позивач та його представник заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та пояснили, що оскаржувана постанова є законною і обгрунтованою.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, в межах викладених в них доводів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 13 серпня 2014 року по 03 вересня 2014 року старший інспектор взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Світязь» УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Під час перебування підрозділу, працівником якого був ОСОБА_1, в зоні проведення антитерористичної операції біля міста Іловайськ Донецької області в період з 24 серпня 2014 року по 29 серпня 2014 року, 32 працівники роти отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, 1 працівник міліції загинув та 6 зникло при невстановлених обставинах.

У висновку по матеріалах службового розслідування фактів, викладених в рапорті командира роти патрульної служби міліції особливого призначення «Світязь» УМВС України у Волинській області старшого лейтенанта міліції Фацевича О.Ю. щодо загибелі, поранення та зникнення працівників вказаного підрозділу, затвердженого начальником УМВС України у Волинській області полковником міліції Шпигою П.Р. 02 жовтня 2014 року, комісією УМВС України у Волинській області встановлено, що старший інспектор взводу № 3 старшина міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав тілесні ушкодження у вигляді баротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, гострого періоду контузії головного мозку, перебуває на стаціонарному лікуванні у СОЗ УМВС з 08 вересня 2014 року по даний час.

Відповідно до акту № 67 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 06 жовтня 2014 року комісія УМВС України у Волинській області визнала, що нещасний випадок зі старшим інспектором взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Світязь» УМВС України у Волинській області старшиною міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі із злочинністю.

20 січня 2015 року військово-лікарська комісія УМВС України у Волинській області, за розпорядженням начальника УКЗ УМВС України у Волинській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1, та встановила, що отриманні поранення та захворювання пов'язанні з виконанням службових обов'язків та проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що видано свідоцтво про хворобу № 06.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10 лютого 2015 року серії 12 ААА № 137780, довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 10 лютого 2015 року АГ № 0001587, акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 06 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 видано посвідчення інваліда ІІІ групи. Інвалідність встановлено до 09 лютого 2016 року.

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до начальника УМВС України у Волинській області з заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги.

06 листопада 2015 року МВС України прийнято висновок про призначення грошової допомоги працівнику міліції ОСОБА_1 в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», відповідно до якого призначена одноразова грошова допомога складає 33066 грн.

Не погодившись з такою сумою одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707).

Пунктом 5 Порядку № 707 визначено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, для того щоб отримати грошову допомогу, працівник міліції повинен звернутися із заявою до відповідного органу внутрішніх справ про виплату грошової допомоги та одночасно надати певний пакет документів, перелік яких встановлений пунктом 5 Порядку № 707, зокрема, довідку медико-соціальної експертної комісії щодо установлення групи інвалідності. Тобто, така довідка про встановлення інвалідності є одним із необхідних документів без яких неможливе звернення за виплатою грошової допомоги.

Таким чином, із моменту встановлення особі інвалідності в неї виникає право на звернення до відповідного органу із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, а не право на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, право на отримання грошової допомоги виникає у особи з моменту прийняття МВС рішення за наслідками розгляду поданої особою заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Тобто, у позивача виникло право на отримання грошової допомоги з моменту прийняття висновку МВС України про призначення грошової допомоги від 06 листопада 2015 року.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 33066 грн. відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції від 20 грудня 1990 року. Проте, відповідачами не враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин (прийняття рішення - 06.11.2015 року) цей Закон втратив чинність, натомість діяв Закон України «Про міліцію» в редакції від 13 лютого 2015 року, яким встановлено одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

Тому, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 33066 грн. відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції від 20 грудня 1990 року.

Із врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі № 803/3922/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 25 квітня 2016 року.