Справа № 739/553/16-а
Суддя: Іващенко А. І.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/553/16-а
Номер провадження 2-а/739/9/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Новгород-Сіверський

Н-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенка А.І.

секретаря Худорба Р.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1 представника позивача-адвоката ОСОБА_2

представника відповідача- Хотимченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Н-Сіверський адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради про стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2015 р. у справі № 739/716/15-а задоволений її адміністративний позов до Управління соціального захисту населення , сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії.Судовим рішенням відповідача зобовязано прийняти у неї звіт від 24 квітня 2015 р. про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме ОСОБА_3, та включити виплачену згідно зі звітом суму до зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ( з метою отримання бюджетного фінансування та здійснення видатків щодо компенсації позивачу зазначених витрат). Постановляючи зазначене рішення, яке залишено в силі Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2016 р., суд вирішив по-суті спір щодо поширення державних гарантій, передбачених статтею 119 КЗгіП України, на працівників, які працюють у фізичних осіб - підприємців за трудовими договорами. Також рішенням визнано, що зазначені гарантії поширювалися і на ОСОБА_3, який працював у неї , як фізичної особи - підприємця, і був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303. Згідно з судовими рішеннями та «Порядком виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період», затвердженим Постановою КМУ від 04 березня 2015 року №105 (далі - Порядок № 105), відповідач мав включити до зведеного звіту про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 Порядку № 105 відомості про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку ОСОБА_3 та подати даний зведений звіт разом з копією мого звіту до структурного підрозділу соціального захисту населення, визначеного пунктом 2 Порядку №105, тобто до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації. Ці дії відповідно до Порядку №105 є замовленням бюджетних коштів на виконання бюджетної програми. В разі отримання відповідного фінансування з Державного бюджету, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, мав здійснити відповідні видатки виплатити позивачу профінансовані на виконання бюджетної програми кошти. Як вбачається з листа № 07-07/2012 від 28.12.2016 р., після набрання чинності судовим рішенням відповідач прийняв звіт від 24 квітня 2015 р. про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме ОСОБА_3 - в сумі 15020,95 грн., включив зазначені данні до зведеного звіту «Про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом на час мобілізації, на особливий період за вересень 2015 р. і подав його до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА. З листа Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА від 29.12.2015 р. № 08-20/12310 вбачається, що з метою виплати компенсації, в тому числі фактичних витрат на виплату середнього заробітку ОСОБА_3, Міністерством соціальної політики (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня), відповідно до поданого відповідачем зведеного звіту та згідно з Порядком № 105 видатки були профінансовані, 09.10.2015 р. кошти перераховані місцевим управлінням праці та соціального захисту населення, в тому числі відповідачеві - в повному обсязі. Відповідач відмовляється виплачувати компенсацію понесену нею на виплату середнього заробітку тому просила стягнути з Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради на її користь 15020 (пятнадцять тисяч двадцять ) гривень 95 копійок в рахунок відшкодування фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівнику призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за рахунок коштів, що виділяються на фінансування Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради та 1000 (одну тисячу) гривень понесених позивачем судових витрат на правову допомогу та 550 (пятсот пятдесят) гривень 20 копійок судового збору. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Суд заслухавши доводи сторін та дослідивши надані сторонами докази прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що працівник ФОП ОСОБА_3 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Згідно Постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2015 р. у справі № 739/716/15 відповідача зобовязано прийняти у ФОП ОСОБА_3 звіт від 24 квітня 2015 р. про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме ОСОБА_3, та включити виплачену згідно зі звітом суму до зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ( з метою отримання бюджетного фінансування та здійснення видатків щодо компенсації ФОП ОСОБА_3 зазначених витрат).

Звіт прийнятий відповідачем, а фактичні витрати у розмірі 15020,95 грн. на час розгляду справи судом, не відшкодовані. З листа Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА від 29.12.2015 р. № 08-20/12310 вбачається, що з метою виплати компенсації, в тому числі фактичних витрат на виплату середнього заробітку ОСОБА_3, Міністерством соціальної політики (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня), відповідно до поданого відповідачем зведеного звіту та згідно з Порядком № 105 видатки були профінансовані, 09.10.2015 р. кошти перераховані місцевим управлінням праці та соціального захисту населення, в тому числі відповідачеві управлінню соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради - в повному обсязі відповідно до поданого звіту. (а.с.5).

Відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України (в редакції від 08 червня 2014 року) за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VII поширено дію частини третьої статті 119 КЗпП України в редакції цього Закону на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII. Додатком 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачені видатки на таку компенсацію за КПКВК 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період». Згідно із пунктом 7 Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 р. № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 р. № 113-VIII, постановлено довести до відома керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, що згідно із статтею 39 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", статтею 119 Кодексу законів про працю України за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади) на термін, що не перевищує одного року. За приписами ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Так, статтею 7 КЗпП України передбачено, що особливості регулювання праці осіб, які працюють, зокрема, у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством. Отже, чинним законодавством про працю врегульовано трудові відносини працівників як підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, так і осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, за виключенням особливостей регулювання таких правовідносин у випадках, прямо передбачених законодавством. Відтак, оскільки приписи статті 119 КЗпП України, якими встановлено гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків, не містять застережень щодо непоширення даних гарантій на працівників, які працюють у фізичних осіб-підприємців за трудовими договорами, то на ОСОБА_3, який працював у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, і був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 р. № 15/2015, поширюються гарантії, передбачені частиною третьою статті 119 КЗпП України, зокрема, щодо компенсації з бюджету середнього заробітку, але не більше одного року. Механізм виплати вказаної компенсації визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 рр. № 105, якою затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 105). Даний Порядок є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим відповідно до статті 119 КЗпП України і визначає механізм виплати компенсації, гарантованої статтею 119 КЗпП України. Отже, зміст Порядку № 105 не може звужувати надання пільг і гарантій, передбачених

нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, яким у даному випадку є Кодекс законів про працю України, зокрема й щодо дії за колом осіб, на яких він поширюється, до того ж даний підзаконний нормативно-правовий акт не містить жодних застережень щодо його непоширення на фізичних осіб-підприємців та осіб, які перебувають у трудових відносинах з особами, призваними на військову службу під час мобілізації. Таким чином, дія Порядку № 105 щодо виплати компенсації у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюється як на підприємства, установи й організації, так і на фізичних осіб-підприємців, які зобов'язані здійснити виплату працівникам, що перебувають з ними у трудових відносинах, середнього заробітку за період їхнього перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період та мають право на отримання компенсації цих виплат з державного бюджету. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям. Зважаючи на викладене вище, суд не бере до уваги позицію представника відповідача щодо невизнання права фізичних осіб-підприємців на отримання компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період як таку що є необґрунтована та суперечить вищезазначеним нормам Закону. За таких обставин позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 550,20 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 94, 158- 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити . Стягнути з Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради на користь ОСОБА_1 15020 (пятнадцять тисяч двадцять ) гривень 95 копійок в рахунок відшкодування фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівнику призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за рахунок коштів, що виділяються на фінансування Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради. Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради 1000 (одну тисячу) гривень понесених нею судових витрат на правову допомогу та 550 (пятсот пятдесят) гривень 20 копійок судового збору за рахунок коштів, що виділяються на фінансування Управління соціального захисту населення, сімї та праці Новгород-Сіверської міської ради. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Суддя А.І.Іващенко