Справа № 2а/0370/1251/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/64520/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Черпака Ю.К.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року Луцька об'єднана державна податкова інспекція Волинської області Державної податкової служби звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною відмову Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України) у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження по виконавчому листу № 1793/2011.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2012 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року залишено без змін постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2012 року.

Не погоджуючись з судовими рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Міндоходів у Волинській області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

22 серпня 2011 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Бєлозьоровим О.О на підставі виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 1793/2011 року від 15.04.2011 року про стягнення з ТзОВ «Укрлісторг» суми податкового боргу в розмірі 11081146,33 грн. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 28289352, оскільки у виконавчому листі зазначено строк пред'явлення його до виконання до 31.03.2014 року, тобто протягом трьох років, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2011 року було виправлено допущену помилку у вказаному виконавчому листі - замінено дату пред'явлення виконавчого документа до виконання з 31.03.2014 року на 31.03.2012 року.

Відповідно до супровідного листа від 12.12.2011 року № 11812/10/24-1 Луцькою ОДПІ було надіслано Департаменту ДВС України до виконання виконавчий лист та копію ухвали суду від 22.09.2011 року про виправлення помилки у виконавчому листі.

06 січня 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Бєлозьоровим О.О на підставі виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 1793/2011 року від 15.04.2011 року було винесено постанову ВП № 30830221 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки виконавчий документ пред'явлено до виконання за відсутності довіреності на уповноважену особу Луцької ОДПІ.

12 квітня 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Бєлозьоровим О.О. на підставі пунктів 3, 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову ВП № 32157885 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки виконавчий документ пред'явлено до виконання за відсутності заяви.

Не погоджуючись з вказаною постановою Відділу державної виконавчої служби від 12 квітня 2012 року, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір щодо правомірності прийняття відповідачем вказаного рішення, Волинський окружний адміністративний суд, з яким погодився апеляційний суд дійшли висновку, що при прийнятті рішення Відділом державної виконавчої служби, дотримані вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для її скасування відсутні.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті виконанню державною виконавчою службою підлягають такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 Закону Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

За змістом частини 1 статті 25 Закону Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року передбачено, що заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Згідно підпункту 3.4.1 зазначеної Інструкції до заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Судами попередніх інстанцій встановлений факт неподання Луцькою ОДПІ відповідної заяви про примусове виконання рішення.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо безпідставності позовних вимог, оскільки підстави для визнання протиправною відмови відповідача у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Волинського окружного адміністративного суду від 15.04.2011 року № 1793/2011 року відсутні.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

Ю.К Черпак

В.В. Швець