Справа № 826/9066/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. м. Київ К/800/38821/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представників позивача відповідачаЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Гайдая Д.А., Мастикаш Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київметробуд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до публічного акціонерного товариства «Київметробуд» про стягнення заборгованості в сумі 999039,03 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (УПФУ в Шевченківському районі м. Києва) пред'явило позов до публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (далі - ПАТ «Київметробуд») про стягнення з ПАТ «Київметробуд» 999039,03 грн. заборгованості по відшкодуванню Тунельним загоном - 4 ПАТ «Київметробуд» (далі - ТЗ-4 ПАТ «Київметробуд») фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01 квітня 2014 року по 30 червня 2014 року, у тому числі за Списком № 1 - 961993,16 грн., за Списком №2 - 37045,87 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Київметробуд» на користь УПФУ в Шевченківському районі м. Києва 839007,03 грн. у рахунок погашення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01 квітня 2014 року по 30 червня 2014 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ПАТ «Київметробуд», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судами, відповідач має відокремлений підрозділ ТЗ-4 ПАТ «Київметробуд», який знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду.

На адресу ТЗ-4 ПАТ «Київметробуд» позивач надіслав письмові повідомлення-розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме за період квітень-червень 2014 року на суму 961993,16 грн. по Списку № 1 та за цей же період по Списку № 2 на суму 37045,87 грн.

Вказані суми відображені в картках особового рахунку страхувальника.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували повну чи часткову сплату відповідачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками № 1 і № 2 за квітень-червень 2014 року у загальному розмірі 999039,03 грн.

Суд першої інстанції, пославшись на Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновками судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із копії свідоцтва про смерть, що наявна в матеріалах, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суд першої інстанції даної обставини не дослідив та зобов'язав відповідача відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку йому пільгової пенсії за період з 01 квітня 2014 року по 30 червня 2014 року, тобто після його смерті.

Також суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та стягуючи фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, не дослідив чи дійсно працювали у відповідача зазначені особи.

Також в адміністративному позові зазначено, що в Т3-4 ПАТ «Київметробуд» 10 років працював ОСОБА_17, в той час як насправді в ТЗ- 4 ПАТ «Київметробуд» працював ОСОБА_18, проте останній працював не 10 років, а лише 6 місяців і відповідно виплати по відшкодуванню пільгової пенсії та її доставку на зазначену особу мають бути нараховані не в повному обсязі, а зменшені пропорційно відпрацьованому часу.

Крім цього суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги з врахуванням клопотання про зменшення суми позовних вимог на 160032 грн. 48 коп., яке не містило розрахунок суми, на яку було зменшено позовні вимоги, прийшов до висновку, що сума на яку зменшується розмір позовних вимог значно перевищує і повністю поглинає суму заборгованості щодо якої представник відповідача висловив конкретні заперечення. При цьому суд першої інстанції не дослідив у зв'язку із чим позивачем були зменшені позовні вимоги враховуючи те, що клопотання про зменшення позовних вимог не містило обґрунтований розрахунок такого зменшення.

Суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув та недоліків рішення суду першої інстанції не усунув.

Від встановлення зазначених обставин залежить правильність вирішення справи по суті.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами не були дослідженні вказані обставини, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київметробуд» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді