Справа № 822/6109/15
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6109/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

14 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни та ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни, за участю третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни, за участю третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження та щодо виключення (припинення) запису з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника. Зобов'язано приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліну Анатоліївну, як спеціального суб'єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно поновити державну реєстрацію обтяження речового права за Договором іпотеки від 13.11.2006 р., за реєстровим № 1-4691, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліною Анатоліївною, згідно якого в іпотеку АТ "УкрСиббанк" було передано квартиру загальною площею 295,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек) з дати вилучення припинення обтяження, з - 10.08.2012 р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

При цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 300000 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором від 03.11.2006 року між ОСОБА_3 та АТ "УкрСиббанк" укладений договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Оксанюк А.А. та зареєстрований в реєстрі за №1-4443. 12.07.2007 року Оксанюк А.А. було накладено заборону відчуження вказаного в договорі майна, що належить ОСОБА_3 до припинення чи розірвання договору іпотеки та зареєстровано в реєстрі за №1-4444.

Згідно з договором іпотеки іпотекодавцем надано в заставу квартиру, загальною площею 295,6 кв.м., яка належить йому на праві власності та знаходиться в АДРЕСА_2. Предмет іпотеки є власністю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.2006 № 392.

10.08.2012 року до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 було подано заяву "Про зняття заборони", відповідно до якої АТ "УкрСиббанк" просив зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 в зв'язку з реалізацією заставного майна та припиненням дії Договору іпотеки від 03.11.2006, що посвідчений Оксанюк А.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-4691.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_5 подав нотаріусу довіреність від 11.01.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровану в реєстрі за №136.

На підставі поданої ОСОБА_5 заяви, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. вилучила запис про заборону відчуження нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Вважаючи дії приватного нотаріуса незаконними та протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. є протиправними, оскільки нотаріусом належним чином не було перевірено обсяг повноважень ОСОБА_5, що були надані йому на підставі довіреності від 11.01.2012 року, оскільки вказаною довіреністю у п.4 було чітко окреслено перелік дій ОСОБА_7 в органах нотаріату, серед яких відсутні повноваження вчиняти дії щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці АТ "УкрСиббанк". Крім того, в зазначеній довіреності міститься ряд обмежень, що полягають у частковому позбавленні ОСОБА_7 права підписання документів, в тому числі у правовідносинах з нотаріусами, наприклад - при поданні до органів нотаріату заяви про вчинення виконавчих написів щодо звернення стягнення на майно або грошові кошти боржників. Також, нотаріус не звернула увагу, що доручення видано для провідного юристконсульта відділу супроводження виконавчих процедур та аутсорсингу зі стягнення боргів Департаменту зі стягнення баргів АТ "УкрСиббанку", а заяву "про зняття заборони" подав заступник начальника відділу примусового стягнення Департаменту зі стягнення боргів Подільського управління зі стягнення боргів АТ "УкрСиббанку".

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Зняття заборони нотаріус здійснює відповідно до вимог ст.74 Закону України «Про нотаріат», згідно якій одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Питання зняття нотаріусами заборони відчуження майна врегульовані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 встановлено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Згідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири), за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона, при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, за повідомленням іпотеко держателя, в усіх інших випадках, передбачених законом.

Статтею 44 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріусом при посвідченні угод з'ясовується дієздатність громадян і перевіряється правоздатність юридичних осіб, які беруть участь в угодах. У разі укладення угоди представником перевіряються його повноваження.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення оскаржуваних дій), встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Аналогічні положення щодо документів, які необхідні для встановлення особи, містяться також в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Глава 3 Порядку в редакції, яка діяла на час вчинення оскаржуваних дій).

Відповідно до Глави 5 Порядку, перевірка повноважень представника юридичної особи та дійсності його довіреності здійснюється у порядку, визначеному главою 4 розділу І цього Порядку.

Згідно глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які складено за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

Таким чином, колегія суддів вважає, що законом не покладено на нотаріуса обов'язок перевіряти місце роботи особи, яка звернулася до нотаріуса. Більше того, прямою вказівкою у законі зазначено, що такі відомості не можуть бути підставою для встановлення особи та перевірки обсягу її дієздатності.

Як слідує з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_5 при поданні заяви "Про зняття заборони" був належним чином уповноважений на вчинення оскаржуваних позивачем дій, зважаючи на те, що згідно п.5 довіреності від 11.01.2012 року, на підставі якої він діяв, останньому надано право здійснювати усі необхідні дії, пов'язані з реалізацією заставленого майна, що передбачені Законами України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та «Про іпотеку»...

Окрім того, п.6 вищезгаданої довіреності прямо передбачено представництво ОСОБА_5 інтересів АТ "УкрСиббанк" в будь-яких державних органах, підприємствах, організаціях - зокрема в органах державної реєстрації прав, для чого надано ОСОБА_5 право підписувати будь-які заяви, клопотання, запити, звернення.

Тобто, відсутні підстави вважати, що позивач не уповноважив ОСОБА_5 на вчинення оскаржуваних дій.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 належним чином було перевірено достовірність та достатність підстав для вилучення запису про обтяження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження та в послідуючому - виключено запис з Державного реєстру іпотек відносно заставного майна боржника - ОСОБА_3

Крім того, приватним нотаріусом належним чином повідомлено уповноважену особу позивача - ОСОБА_5, про що свідчить відповідний документ, який знаходиться в матеріалах прави.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліну Анатоліївну, як спеціального суб'єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно поновити державну реєстрацію обтяження речового права за Договором іпотеки від 13.11.2006 р., за реєстровим № 1-4691, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліною Анатоліївною, згідно якого в іпотеку АТ "УкрСиббанк" було передано квартиру загальною площею 295,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек) з дати вилучення припинення обтяження, з - 10.08.2012 р. колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, в зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх грошових зобов'язань, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.09.2013 позовні вимоги АТ "УкрСиббанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені та видані виконавчі листи.

Виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3 за кредитним договором закінчено у зв'язку з повним розрахунком боржника, що підтверджується відповідним документом, що міститься в матеріалах справи, а саме - інформація про виконавче провадження із якого слідує, що ОСОБА_3 добровільно сплатив 2149717,74 грн. (а.с.175).

Відтак, даний факт, повністю спростовує позовні вимоги позивача в цій частині, оскільки відсутні належні правові підстави звернення позивача до суду з таким позовом, і поновлення запису про обтяження майна, як про це просить позивач, порушить права іншої особи, якій належить спірне майно.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та не доведено, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни та ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни, за участю третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/Біла Л.М.

Судді /підпис/ /підпис/Гонтарук В. М. Граб Л.С.

З оригіналом згідно:

секретар