Справа № 2а/0470/13043/12
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/37532/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Голяшкіна О.В.,

Горбатюка С.А.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: представників позивача Кобилякова А.А., Долгих А.С.,

представника відповідача Піддубняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року

у справі № 2а/0470/13043/12

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»

до Дніпропетровської митниці,

третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області,

про визнання протиправним та скасування карток відмови, рішень про коригування митної вартості товарів та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євразресурс» Україна», (правонаступник Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» (далі - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»), звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01371 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01372 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01378 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01414 від 10 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01418 від 11 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01516 від 07 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01521 від 08 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01523 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01525 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01532 від 11 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01551 від 14 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01600 від 22 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01612 від 25 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01621 від 26 листопада 2012 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2012/601007/1 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601008/1 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601013/1 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601048/1 від 10 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601052/1 від 11 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601155/1 від 07 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601164/1 від 08 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601166/1 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601170/1 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601175/1 від 11 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601193/1 від 14 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601240/1 від 22 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601247/1 від 25 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601259 від 26 листопада 2012 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі 431559,62 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що митним органом не доведено наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару. Натомість митна вартість, вказана декларантом, підтверджена документально, ним повністю виконаний обов'язок щодо надання документів, передбачених ч. 2 ст. 52 МК України. Зазначає, що така підстава як невідповідність рівня заявленої митної вартості товарів рівню митної вартості раніше оформлених товарів не є підставою для сумніву у заявленій митній вартості та витребуванні додаткових документів для її підтвердження. В спірних рішеннях відсутня інформація щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та не наведено фактів, які вплинули на таке коригування. Також зроблено безпідставний висновок про те, що декларант відмовився надати запропоновані митним органом додаткові документи. Крім того, вказує про незаконний висновок судів щодо відсутності підстав для задоволення вимог про зобов'язання Дніпропетровської митниці надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплачених митних платежів.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач, третя особа вважають доводи касаційної скарги безпідставними, тому просять відмовити в її задоволенні, рішення судів просять залишити без змін.

В судовому засіданні представники позивача касаційну скаргу підтримали, просили суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник відповідача заперечив проти касаційної скарги, просив суд відмовити в її задоволенні, рішення судів - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що 20 червня 2012 року між ВАТ «Євраз Об'єднаний Західно - Сибірський металургійний комбінат» (Продавець) та ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» (Покупець) укладено контракт № 2202064 на купівлю-продаж вугілля.

04 вересня 2012 року до зазначеного контракту між позивачем та ВАТ «Євраз Об'єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат» укладено додаткову угоду № 5, відповідно до якої кінцева ціна однієї метричної тони товару, що поставляється по цьому контракту, встановлюється: вугільний концентрат марки «КС+КО+ К+КЖ» ГОСТ 51588-2000 - 145,50 дол. США за метричну тону на умовах СРТ - станція Діївка Придніпровської залізниці.

На виконання вказаного контракту продавцем, відповідно до додаткової угоди № 5 від 04 вересня 2012 року здійснено поставку вугілля до станції Діївка Придніпровської залізниці, у зв'язку з чим ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» звернулося до Дніпропетровської митниці для оформлення вантажу за наступними вантажно-митними деклараціями: № 110010000/2012/008198 від 01 жовтня 2012 року; № 110010000/2012/008225 від 01 жовтня 2012 року; № 110010000/2012/008275 від 02 жовтня 2012 року; № 110010000/2012/008491 від 10 жовтня 2012 року; № 110010000/2012/088548 від 11 жовтня 2012 року, до яких були додані документи, зазначені в графі 44 відповідних ВМД.

Крім того, позивачем разом із митними деклараціями та документами, визначеними в ч. 2 ст. 53 МК України, подано до Дніпропетровської митниці висновок державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 17 вересня 2012 року № 10/479, в якому зазначено, що приймаючи до уваги рівень цін, що склався на коксівне вугілля на внутрішньому ринку Росії, при експорті з Росії та на світовому ринку (за даними IRC тощо), тарифи на перевезення вугілля залізничним транспортом, виходячи з якісних контрактних характеристик вугілля, обсягів поставки, розрахунковий рівень цін на вугільний концентрат марки «КС+КО+К+КЖ» ДСТ Р 51588-2000, що поставляється на умовах поставки СРТ ст. Діївка, Придніпровська залізниця (Інкотермс 2000) в рамках Додаткової угоди № 5 від 04 вересня 2012 року до Контракту № 2202064 від 20 червня 2012 року складає 160-195 USD/мт.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів у відповідача виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товарів.

Таким чином, не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товарів у ВМД, митний орган запропонував позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам,розрахунок ціни (калькуляцію).

На вказану вимогу митного органу, позивачем документи не надано через неможливість їх надання.

Дніпропетровською митницею за результатами розгляду наданих ВМД і доданих до них документів та здійснення контролю прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, а саме: № 110010000/2012/601007/1 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601008/1 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601013/1 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601048/1 від 10 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/601052/1 від 11 жовтня 2012 року відповідно, в яких здійснено коригування товару у розмірі 160 доларів США за тону.

Вказані рішення про коригування митної вартості товарів мотивовані тим, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною товарів, що імпортуються (вартість операції) за наявності наступних причин: відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом, методу визначення МВ, а саме: вартість товарів у висновку Державного підприємства «Державний Інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 17 вересня 2012 року № 10/479 відрізняється від заявленої. Додатково необхідно було надати: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам,розрахунок ціни (калькуляцію). Консультація проведена. Декларант відмовився від подання документів, зазначених у ДМВ до ВМД необхідних для підтвердження заявленої митної вартості. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) і 2б). Враховуючи положення ст. 61 МК України, при визначені митної вартості неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 МКУ) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2г - резервний метод, відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару згідно висновку Державного підприємства «Державний Інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 17 вересня 2012 року № 10/479. Декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МК України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Кодексу або до суду.

Прийняття рішень про коригування митної вартості товарів стало підставою для видання митним органом карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01371 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01372 від 01 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01378 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01414 від 10 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/01418 від 11 жовтня 2012 року.

В подальшому у зв'язку із необхідністю використання вказаного товару позивачем подано до Дніпропетровської митниці нові вантажно-митні декларації № 110010000/2012/008868 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008267 від 02 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008341 від 04 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008553 від 11 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008583 від 12 жовтня 2012 року, якими ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» оформило імпортований за Додатковою угодою № 5 товар за ціною, встановленою Дніпропетровською митницею, у розмірі 160,00 доларів США за тону.

Також 12 жовтня 2012 року до контракту № 2202064 від 20 червня 2012 року між позивачем та ВАТ «Євраз Об'єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат» укладено додаткову угоду № 6, відповідно до якої кінцева ціна однієї метричної тони товару, що поставляється по цьому контракту, встановлюється: вугільний концентрат марки «КС+КО+ К+КЖ» ГОСТ 51588-2000 - 145,50 дол. США за метричну тону на умовах СРТ - станція Діївка Придніпровської залізниці.

На виконання вказаного контракту продавцем, відповідно до додаткової угоди № 6 від 12 жовтня 2012 року здійснено позивачу поставку вугілля до станції Діївка Придніпровської залізниці, у зв'язку з чим ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» звернулося до Дніпропетровської митниці для оформлення вантажу за наступними вантажно-митними деклараціями: № 110010000/2012/009314 від 07 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009344 від 08 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009385 від 09 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009391 від 09 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009416 від 11 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009540 від 14 листопада 2012 року, до яких додано документи, зазначені в графі 44 відповідних ВМД.

05 листопада 2012 року до контракту № 2202064 від 20 червня 2012 року між позивачем та ВАТ «Євраз Об'єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат» укладено додаткову угоду № 7, відповідно до якої кінцева ціна однієї метричної тони товару, що поставляється по цьому контракту, встановлюється: вугільний концентрат марки «КС+КО+ К+КЖ» ГОСТ 51588-2000 - 145,50 дол. США за метричну тону на умовах СРТ - станція Діївка Придніпровської залізниці.

На виконання вказаного контракту продавцем, відповідно до додаткової угоди № 7 від 05 листопада 2012 року здійснено позивачу поставку вугілля до станції Діївка Придніпровської залізниці, у зв'язку з чим ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» звернулося до Дніпропетровської митниці для оформлення вантажу за наступними вантажно-митними деклараціями: № 110010000/2012/009843 від 21 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009898 від 25 листопада 2012 року; № 110010000/2012/009946 від 26 листопада 2012 року, до яких додано документи, зазначені в графі 44 відповідних ВМД.

Дніпропетровською митницею по вказаним ВМД в порядку статті 337 МК України проведено контроль співставлення шляхом порівняння заявленої митної вартості з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій, а саме: митних декларацій № 110010000/2012/008553 від 11 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008583 від 12 жовтня 2012 року, № 110010000/2012/008341 від 04 жовтня 2012 року та виявлено розбіжності: заявлена митна вартість (145,50 доларів США) нижче ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за ВМД (160,00 доларів США).

Таким чином, за результатами розгляду поданих до митного оформлення документів у відповідача виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товарів.

У зв'язку цим митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи в порядку ч. 3 ст. 53 МК України. Митним брокером позивача зроблено відмітку про відсутність можливості надати додаткові документи на даний час та між митницею та декларантом проведено процедуру консультацій з приводу обрання методу визначення митної вартості.

У зв'язку з неподанням ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» документів Дніпропетровською митницею прийнято наступні рішення про коригування митної вартості товарів: № 110010000/2012/601155/1 від 07 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601164/1 від 08 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601166/1 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601170/1 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601175/1 від 11 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601193/1 від 14 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601240/1 від 22 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601247/1 від 25 листопада 2012 року, № 110010000/2012/601259 від 26 листопада 2012 року, в яких митницею зазначено, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а). Враховуючи положення ст. 61 МК України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) згідно ст. 59 Кодексу. Митна вартість визначена відповідно до ст. 60 МК України на підставі наявної інформації щодо митного оформлення подібних (аналогічних) товарів за наступними ознаками (схожі характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник продукції - 0,16 дол. США/кг).

Тобто Дніпропетровською митницею застосовано метод 2 б) - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Прийняття рішень про коригування митної вартості товарів стало підставою для видання митним органом карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01516 від 07 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01521 від 08 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01523 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01525 від 09 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01532 від 11 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01551 від 14 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01600 від 22 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01612 від 25 листопада 2012 року, № 110010000/2012/01621 від 26 листопада 2012 року.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митного органу та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування, зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в наданих позивачем митниці документах містилися розбіжності щодо заявленої митної вартості імпортованих товарів і додаткові документи надані не були, рішення про коригування митної вартості товарів містять передбачені кодексом обґрунтування, а картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті за наявності передбачених законом підстав. Також відсутні підстави для задоволення вимог про зобов'язання Дніпропетровської митниці надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплачених митних платежів у зв'язку з тим, що позивач не звертався до митного органу з відповідною заявою про надання такого висновку.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу, як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

При цьому, варто зазначити, що митний орган має право витребовувати у декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 21-5204а15 та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

Судами встановлено, що у всіх випадках визначення митної вартості товарів, зокрема, виявлено розбіжності щодо заявленої митної вартості імпортованих товарів за наявності у митного органу інформації про іншу вартість таких товарів.

За таких обставин та з урахуванням неподання декларантом витребовуваних митним органом документів, у митного органу виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товарів і правові підстави для прийняття спірних рішень про коригування їх митної вартості та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що спростовує відповідні доводи позивача.

Крім того, спірні рішення митного органу містять достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувалися відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Окремо варто зауважити про правильність позиції судів з приводу неврахування наданого позивачем висновку Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 13 листопада 2012 року № 10/599-1, відповідно до якого вартість імпортованого товару становить 145,50 доларів США, оскільки вказана ціна сформована з урахуванням інших умов поставки товару (DAF), ніж тих які зазначені у висновку підприємства від 17 вересня 2012 року № 10/479 (умови поставки СРТ).

Також судами вірно вказано про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровської митниці надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплачених митних платежів з огляду на те, що позивач не звертався до митного органу з відповідною заявою про його надання, як це передбачено Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. N 618.

Інші доводи позивача обґрунтовано спростовані судом першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: