Справа № П/811/400/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 квітня 2016 року Справа №П/811/400/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Момонт Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом:

позивач-1: ОСОБА_1, 25009, АДРЕСА_1;

позивач-2: ОСОБА_2, 25009, АДРЕСА_1

до відповідача: Державного виконавця Кіровського відділу виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3, 25006, м. Кіровоград. вул. Преображенська, 47

про скасування (визнання нечинним) рішення, зобовязання вчинити певні дії та утриматися від вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до Державного виконавця Кіровського відділу виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3, зазначивши зацікавленими особами на боці відповідача ОСОБА_4 комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», Кіровський районний суд міста Кіровограда у особі посадових осіб суду голови суду ОСОБА_5, заступника голови суду ОСОБА_6, судді Іванової Наталії Юріївни, Державу Україна, через її єдиного законного представника у суді Державне Казначейство України, із наступними вимогами:

- на підставі вимог п.1 ч.4 ст.105 КАС України негайно скасувати або визнати нечинним рішення відповідача ОСОБА_7 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи Держава Україна, субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень за не існуючим від 01 травня 2015 року виконавчим провадженням від 17.06.2013 року ВД №38439836 від державного виконавця Москалець Н.А., яке є завершеним ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» ще від 17 грудня 2013 року через шість місяців від дня його відкриття, та не діє у часі станом на 01 травня 2015 року, а тим більше у 2016 році, коли це незаконне, взагалі не існуюче виконавче провадження здійснюється, постійним відрахуванням з пенсії позивача ОСОБА_1 виконавчого збору, та сум, не відомо якого так званого «боргу» і кому(???), на чию користь(???), за які послуги чи то товари(???);

- на підставі вимог п.2, п.4 ч.4 ст.105 КАС України зобовязати відповідача субєкта владних повноважень ОСОБА_7 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи Держава Україна, Пенсійним Фондом України, субєкта владних повноважень за не існуючим від 01 травня 2015 року виконавчим провадженням від 17.06.2013 року ВП №38439836 від державного виконавця Москалець Н.А., прийняти рішення про негайне припинення протизаконного, неіснуючого з 17 грудня 2013 року виконавчого провадження провадженням від 17.06.2013 року ВД №38439836. постановою виконавчої служби на підставі вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», за закінченням процесуальних строків (шість місяців з дня відкриття виконавчого провадження, двох років, замість одного, з дня прийняття рішення суду) виконавчого провадження, на підставі вимог п.2 ч.1 ст.22, ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», крім того негайно, беззаперечно повернути у повному обсязі всі незаконно утримані суми грошових коштів з пенсії інваліда і пенсіонера, позивача ОСОБА_1, на особистий пенсійний рахунок позивача ОСОБА_8, які були завідомо незаконно утримані з його пенсії, як суми грошових коштів, незаконно, безпідставно здертих з його пенсії сум нібито виконавчого збору від 01 травня 2015 року, та всіх інших сум так званого виконавчого провадження але до не існуючого «боргу», які незаконно, безпідставно здираються з пенсії інваліда П-ї групи, пенсіонера по хворобі і за віком ОСОБА_1 до існуючого часу, що потрібно зробити за офіційним перерахунком Пенсійного Фонду України, відповідно до вимог ст.56 Конституції України, з урахуванням вимог ст.ст.230, 231 ЦК України, ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до вимог існуючого позову до адміністративного суду, у визначених позивачами сумах відшкодування матеріальної і моральної шкоди:

- матеріальна шкода на користь позивача ОСОБА_1 на сьогодення у сумі 748 640 (сімсот сорок вісім тисяч шістсот сорок) гривень, у повному обсязі (ч.1 ст.230, ч.1 ст.231, ст.1166 ЦК України, ч.2 ст.85, ст.56 Конституції України);

- моральна шкода на користь позивача ОСОБА_1 на сьогодення у сумі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) гривень, у повному обсязі (ч.2 ст.230, ч.2 ст.231, ст.1167, ст.1177 ЦК України, ст.56 Конституції України), якщо до 1 травня 2016 року, і не пізніше, не буде відкритим судове засідання у справі ОСОБА_7 райсуду міста Кіровограда за позовом від 18 травня 2015 року вх. №16657 на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 01 липня 2015 року №22-ц/781/1633/15. та від 13 липня 2015 року №22-Ц/781Л686/14, з обовязковою заміною неповноважної, підставної судді Іванової Н.Ю. та судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_9 іншим, але вже повноважним суддею, повноважного по підсудності суду, у процесуальні строки визначені вимогами ч.2, ч.3 ст.11-1, ч.2 ст.296, ч.1 ст.297, ч.1 ст.303-1, ст.309, ч.1 ст.386 ЦПК України, якщо це не буде здійсненим своєчасно, то в іншому випадку, а тим більше при залишенні незаконно у справі неповноважної судді Іванової Н.Ю., Суровицької Л.В. у справі, коли вже має місце звернення позивачів до Вищої кваліфікаційної комісії суддів з питанням дисциплінарної відповідальності судді Чельник О.І. і її колег таких як завідомо підставна суддя Іванова Н.Ю., Суровицька Л.В., за дії голови Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_10, заступників голови апеляційного суду ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ця сума моральної шкоди відповідно до вимог ч.2 ст.85 ЦПК України, керуючись вимогами ст.8, ст.22, ст.23, ст.230, ст.231 ЦК України буде збільшеною в два рази на підставі вимог ст.ст.230, 231 ЦК України, та буде складати суму не менше 24 000 000 (двадцяти чотирьох мільйонів) гривень;

- на підставі вимог п.3 ч.4 ст.105 КАС України, зобовязати відповідача ОСОБА_7 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересованої особи Держава Україна, Пенсійним Фондом України субєкта владних повноважень негайно та беззаперечно утриматися від вчинення певних дій, які є повязаними з подальшим завідомо безпідставно, незаконним зняттям з пенсійного рахунку позивача ОСОБА_1 завідомо не існуючих так званих його «боргів», за неіснуючим виконавчим провадженням ще від 17 червня 2015 року, яке закінчено вже від 17 грудня 2013 року ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», та не може існувати станом на 01 травня 2015 року, тим більше при наявності рішення суду у справі від 20 березня 2015 року про відмову у видачі дублікату виконавчого листа, коли виконання за первісним виконавчим листом закінчилося 17 грудня 2013 року, рішенням суду не поновлювалося і не продовжувалося.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого в межах цивільного судочинства встановлений в статті 383 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Позовні вимоги позивачів в частині оскарження рішення відповідача. а також зобовязання вчинити пені дії та утриматися від вчинення дій стосуються виконавчого провадження №38439836 відкритого старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції за виконавчим листом №1109/12514/12, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда 06.06.2013 р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості в розмірі 3 232,91 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач є стороною вказаного виконавчого провадження (боржником) та оскільки спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчого листа виданого за результатами розгляду цивільної справи, даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі №6-2850цс15, в якій, серед іншого, колегія суддів Верховного Суду України вказала, що на неможливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судових рішень у порядку адміністративного судочинства України, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Частиною другою статті 2442 КАС України встановлено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Окрім того, частиною 2 статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З огляду на викладене позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди також підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.

Зважаючи на відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного виконавця Кіровського відділу виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 про скасування (визнання нечинним) рішення, зобовязання вчинити певні дії та утриматися від вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди, не підлягають розгляду в межах адміністративного судочинства і клопотання позивачів зазначені у позовній заяві, а саме стосовно витребування пояснень, забезпечення доказів та забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч.2 ст.17, ч.1 ст.181, п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного виконавця Кіровського відділу виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 про скасування (визнання нечинним) рішення, зобовязання вчинити певні дії та утриматися від вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачам.

Розяснити позивачам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Розяснити позивачам, що його повторне звернення до адміністративного суду з такою позовною вимогою щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_13