Справа № 807/2263/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2263/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Станавській А.М.,

за участю:

позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" - представник Попюк М.І.,

відповідача: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 15 березня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 березня 2016 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області проведено виїзну планову документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія деревообробки» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 09.09.2015 № 570/07-14-22-0/33І42018. На підставі даного акту 24.09.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання на 340927,50грн. : 227285,00 грн. основного платежу та 113 642,50 грн. штрафних санкцій. Товариство заперечило висновки перевірки, однак, податковий орган, розглянувши заперечення до акту перевірки повідомив платника про відсутність підстав для внесення змін до акту. Позивач вважає, що дане податкове повідомлення - рішення є незаконним, винесеним на підставі акту перевірки, аргументи в якому непідтверджені належними та допустимими доказами, є надуманими та безпідставними.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 04.11.2015 року надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що, позивачем порушено п. 135-3 та п.п.135-4-1 п.135-4 ст.135, 14-1-27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 , п. 138.8, п.138.2 пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 338 та пп.139-1-9 п.139-1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 227285,00 грн., в тому числі за 2013 рік - 2615,00 грн. та за 2014 рік - 224670,00 грн. Враховуючи факти, зазначені у акті перевірки, відповідач вважає прийняте вищенаведене податкове повідомлення-рішення від 24.09.2015 року правомірним та таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, а тому, підстави для скасування такого - відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, позицію відповідача, свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно Спеціального витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" зареєстровано за адресою: 89200, Закарпатська область, Перечинський район, м. Перечин, провулок Червоноармійський, будинок 6, , ( а.с. 127-129).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Закарпатській області проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «Індустрія деревообробки» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, про що 09.09.2015 року складено акт №570/07-14-22-0/33142018 ( а.с. 14-41). Перевірка проводилась з 20 липня 2015 року по 07 серпня 2015 року. Термін перевірки продовжувався до 28 серпня 2015 року

Як встановлено Актом перевірки, позивачем порушено п. 135.3 та п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135, 14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 138.8, п.138.2 пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 227285,00 грн., в тому числі за 2013 рік - 2615,00 грн. та за 2014 рік - 224670,00 грн.

Відповідно до листа від 18.09.2015 року. вих.№159 товариство заперечило висновки перевірки, ( а.с. 59).

Розглянувши заперечення до акту перевірки податковий орган, листом від 24.09.2015 року вих.№2898/10/07-14-22-0 повідомив платника про відсутність підстав для внесення змін до акту, ( а.с. 64-68).

На підставі даного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання на 340 927,50 грн., а саме: 227 285,00 грн. основного платежу та 113 642,50 грн. штрафних санкцій, ( а.с. 55).

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Індустрія деревообробки» займалося виробництвом продажем меблів дерев'яних на митній території України та за її межами.

В ході проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Індустрія деревообробки» за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 ТОВ «Індустрія деревообробки» задекларовано дохід у сумі 50 940 005 грн.

Перевіркою повноти визначення доходу за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року встановлено його заниження на загальну суму 1057316,00 грн., в т. ч. за 2014 - 1057316,00 грн.

Перевіркою відображених у рядку 02. Декларацій "дохід від операційної діяльності" показників за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року у загальній сумі 50666234,00 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій пов'язаних з реалізацією меблів власного виробництва на митній території України та за її межі, які підтверджені вантажно-митними деклараціями, реалізацією на експорт відходів деревини паливної, у вигляді брикетів тощо.

Перевіркою перевірено відображену у декларації суму 50666234,00 грн. на підставі таких документів: договорів (контрактів), укладених із замовниками (покупцями); головна книга, журнал 16 "Реалізація", рахунків, актів виконаних робіт, виданих накладних та податкових накладних, касової книги, видаткових та прихідних касових ордерів, виписок з банку про рух грошових коштів, актів прийому - передачі, акти виконаних робіт, відомості та журнали - ордери по рахунках: 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», 701 «Дохід від реалізації готової продукції», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації робіт та послуг», 704 «Інші доходи», 71 «Інший операційний дохід», 79, «Фінансові результати», 301 «Каса у національній валюті», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 312 «Розрахунковий рахунок в іноземній валюті», 377 «Розрахунки з іншими дебіторами», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», № 746 "Інші доходи від звичайної діяльності" та інших документів - встановлено заниження задекларованих ТОВ «Індустрія деревообробки» показників у рядку 02 Декларацій "Дохід від операції діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 1057316,00 грн. за період - 2014 рік.

Судом встановлено, що таке заниження доходу відбулося у зв'язку з допущенням механічної помилки відповідальною особою.

Відповідно до бухгалтерської довідки за №147 від 28.08.2015 року доходи реалізації запасів у сумі 1057316,00 грн. внаслідок механічної помилки були не включені у декларацію за 2014 рік.

Службові особи про допущену помилку були повідомлені вищезазначеною довідкою вих.№147 від 28.08.2015 року, переданою головним бухгалтером товариства головному державному ревізору-інспектору відділу організації та супроводження перевірок платників податків УПтаМА ГУ ДФС у Закарпатській області Вараді П.П.

З аналізу встановлених обставин, суд погоджується з доводами позивача, що перевіряючи достовірність нарахування податку на прибуток підприємства, службові особи контролюючого органу зобов'язані були зазначити в акті перевірки про такий факт, який полягає у не включені до складу витрат 10636135,14 грн. курсових різниць та 4613518,67 грн. процентів за користування кредитом. В свою чергу такий висновок вплинув би на результати проведеної перевірки, та виключив можливість визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств розміром 227285,00 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкції розміром 113642,50 грн.

Обов'язок самостійно нарахувати податок встановлений п.152.1 ст.152 ПК України, а відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Обставину заниження задекларованого доходу на 1 млн. 57 тис. 316 грн. позивач визнав, так я слідує із акту перевірки допущені порушення ст. . 135.1 ст. 135, п.п. 135.4.1 п.135.4 ст.135 ПК України не вплинули на податок на додану вартість, тому що сума була включена до складу податкових зобов'язань у відповідних звітних періодах при реалізації ТМЦ, ( а.с.19).

За іншою частиною акту перевірки встановлено, що за період з 01 липня 2012 року по 31.12.2014 року, позивачем задекларовано витрати у сумі 51 141 382 грн. Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за період з 01 липня 2012 року по 31.12.2014 року встановлено їх заниження на загальну суму 204 613 грн., в т.ч. за 2013 рік - 13764 грн., 2014 рік- 190849 грн., що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за період з 01 липня

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що за позицією податкового органу завищення витрат розміром 190 849,00 грн. відбулось внаслідок визнання витрат, понесених у зв'язку з придбання у ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_2, АДРЕСА_1) продукції деревообробки.

Проведеною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 ніяких ТМЦ в адресу ТОВ «Індустрія деревообробки» не поставляв, договорів на постачання не укладав, довіреностей від свого імені на проведення фінансово-господарської діяльності не видавав. Вказана обставина підтверджується поясненнями підприємця, які були отримані ОУ ДПІ у м.Ужгороді ДФС у Закарпатській області.

На перевірку таких доводів, судом встановлено наступне.

17 лютого 2016 року в судовому засіданні ОСОБА_3. був допитаний в якості свідка, який ствердив, що проживає саме за адресою АДРЕСА_1, Згідно паспорту гр. України такий прописаний АДРЕСА_1. Проте позивач ніколи не стверджував, що первинну документацію підписував ФОП ОСОБА_3 Пояснив, що він як ФОП та ФОП ОСОБА_4 23.11.2014 року уклали договір доручення, за яким Повірений (ФОП ОСОБА_4) зобов'язується від імені і за рахунок Довірителя (ФОП ОСОБА_3) здійснити наступні юридичні дії: укласти та виконати від імені Довірителя договір купівлі-продажу продукції деревообробки з ТОВ «Індустрія деревообробки» (код 33142018) на умовах, відомих усім сторонам, ( а.с. 100).

Як встановлено судом, в своїх поясненнях 28 серпня 2015 року, (а.с. 126) ОСОБА_3, пояснив ст. о/у податкової міліції, що являється приватним підприємцем з 2010 року. Основний вид діяльності - вантажні перевезення та оптова торгівля. Щодо фінансово-господарської діяльності пояснив що протягом 2012 -2014 року в адресу ТОВ "Індустрія деревообробки" нічого не поставляв, ніяких договорів не підписував та ніяку діяльність з товариством не проводив, а також доручення від свого імені як фізичної особи підприємця не виписував та не надавав, ніякі грошові кошти не отримував. Печатку як фізичної особи підприємця не має. (а.с. 126).

Як слідує із матеріалів справи, виконуючи умови вказаного договору від 23.11.2014 року (а.с. 100), 25.11.2014 року ФОП ОСОБА_5 уклав з ТОБ «Індустрія" деревообробки» договір №25/14 купівлі-продажу ( а.с.101). Підпис на вказаному договорі від імені Продавця вчинена ОСОБА_6 Також ним підписані видаткова накладна №Б-0000028 від 26.11.2014 року, ТТН №26.11.14. від 26.11.2014 року, видаткова накладна №Б-0000033 від 30.12.2014 року, ТТН №№30.12.14-1 та 30.12.14-2 від 30.12.2014 року та акт зведення взаєморозрахунків клієнта ОСОБА_3, ( а.с. 101-108).

22 грудня 2015 року позивачем додатково надано суду копії виписок з особового рахунку ТОВ "Індустрія деревообробки" в банківській установі, яка стверджує обставину оплати отриманих від ФОП ОСОБА_3 товарів.

Згідно з ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

У вищенаведених господарських операціях від імені ФОП ОСОБА_3, на підставі договору доручення, укладеного 23.11.2015 року діяв ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_3), (а.с. 100).

Таким чином дії як ОСОБА_3 так і ОСОБА_6 відповідають приписам цивільного законодавства та не суперечать, нормам ПК України. Під час перевірки контролюючим органом не дано оцінки вказаним фактам.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «Індустрія деревообробки» є виробництво інших меблів (31.09. КВЄД). Таким чином, продукція деревообробки (дошки, ЧМЗ) придбавалась з розумної економічної причини (ділова мета) (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність -діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподіл власником).

За приписами п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платникам податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених цим розділом."

В силу п.2 ст.9 Закону України ""Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року N88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ФОП ОСОБА_3 не зареєстрований платникам податку на додану вартість, податкові накладні ТОВ «Індустрія деревообробки» не виписував (не реєстрував), а останнє не формувало податковий кредит за результатами господарських відносин з ФОП ОСОБА_3 В свою чергу податковий орган не визначав зобов'язання позивача зі сплати податку на додану вартість за результатами дослідження відносин між ТОВ «Індустрія деревообробки» та ФОП ОСОБА_3

Оскільки фінансово-господарські операції між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Індустрія деревообробки» підтверджені належним чином оформленими первинними документами, у службових осіб податкового органу відсутні підстави для висновку про завищення понесених та визнаних товариством витрат. Встановлені обставини не спростовані відповідачем перед судом, отже позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Індустрія деревообробки» здійснило виплату відрядних за кордон без відмітки уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в закордонному паспорті або документі, що його замінює, при тому, що виплати в сумі 13674,00 грн. було включено до складу адміністративних витрат товариства.

Однак, згідно з пп.140.1.7 п.140.1 ст.140 ПК України (в редакції чинній в періоді, що перевірявся) сума добових визначається в разі відрядження:

- у межах України та країн, в'їзд громадян України на територію яких не потребує наявності візи (дозволу на в'їзд), - згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами;

- до країн, в'їзд громадян України на територію яких здійснюється за наявності візи (дозволу на в'їзд), - згідно з наказом про відрядження та відмітками уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в закордонному паспорті або документі, що його замінює.

Відповідач в судовому засіданні стверджував, що позивач у даній справі не дотримався такого порядку.

Позивач же доводив, для включеннях таких витрат до складу витрат платника достатньо наказу про відрядження або відміток уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в паспорті. В закордонних паспортах працівників товариства, які відряджались за кордон, відмітки уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України, відсутні, але накази про відрядження оформлялись, ( а.с. 155-181). Таким чином, у питанні формування витрат платника за рахунок сум добових застосуванню підлягає ПК України, а не Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон.

На перевірку таких доводів сторін із налізу звітів про використання коштів виданих на відрядження (а.с.156,160,164, 168, 171, 175,179), посвідчень про відрядження (а.с.157, 161, 165, 169, 172, 176,180); копій паспортів (а.с.158, 162, 166.170,173,177,181); наказів про відрядження (а.с.155, 159, 163, 167, 174,178) та норм чинної на той час правової норми пп.140.1.7 п.140.1 ст.140 ПК України, яка передбачала, що будь-які витрати на відрядження можуть бути включені до складу витрат платника податку за наявності документів, що підтверджують зв'язок такого відрядження з діяльністю такого платника податку, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю платника податку; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю платника податку.

Отже, оскільки позивач мав договірні відносини (в т.ч. експортні операції) із контрагентами країн до яких мав відрядження зокрема Австрія "XXXLutz KG", Німеччина, Польща (POTTKER Polska Sp.z.o - основний постачальник), що також підтверджується актом перевірки ( а.с.44-47), а також враховуючи той факт, що паспорти осіб які відряджалися містять відмітки митниці із штампами в"їзду та виїзду за межі України, які співпадають із датами відряджень за Наказами, виходячи із наявності документів, що підтверджують зв'язок такого відрядження з діяльністю такого платника податку, суд приходить до висновку, що такі витрати на відрядження правомірно були включені до складу витрат платника податку. Отже перед судом не спростовано відповідачем позицію та доводи адміністративного позову, тому вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Мотивуючи застосування штрафної (фінансової) санкції розміром 50%, відповідач зазначає про те, що протягом 1095 календарних днів контролюючий орган вже визначав суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, про що свідчить ППР від 25.09.2012 року №000006200 (акт перевірки №818/22-0/33142018 від 07.09.2012 року).

Однак, за результатами розгляду матеріалів перевірки, серед інших, 21.09.2012 року складено податкове повідомлення-рішення №194/22-0/33142018, яким товариству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 161272,00 гривень та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 13373,00 гривень, разом - 174645,00 гривень.

Не погоджуючись із вказаним повідомленням-рішенням, товариство подало до ДПС у Закарпатській області, в порядку ст.56 Податкового кодексу України скаргу, яка задоволена частково . Скасовано повідомлення в частині 6075,00 гривень штрафної санкції та одночасно збільшено на 56,00 гривень податку на прибуток підприємств, про що свідчить отримане скаржником 11.12.2012 року рішення від 10.12.2012 року №2259/10/10-244 про результати розгляду скарги, ( а.с. 185)

За результатами розгляду скарги, 19.12.2012 року товариству вручені податкові повідомлення-рішення: від 19.12.2012 року №000287/22-0/33142018, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 56,00 гривень та №000288/22-0/33142018, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі161272,00 гривень та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 7298,00 гривень, ( а.с. 183-184).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року у справі №807/232/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014 року, податкові повідомлення-рішення від 19.12.2012 року №№000287/22-0/33142018, №000288/22-0/33142018 визнані протиправними і скасовані, (а.с. 202-214).

Таким чином, обставина повторності, протягом 1095 календарних днів, визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, не знаходить свого підтвердження матеріалами справи, а відтак підстави для застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 50%- відсутні.

Відповідно до ст.2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з частиною 3 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Матеріалами справи доведено протиправність податкового повідомлення-рішення правомірність звернення до суду з зазначеним позовом, в зв'язку з чим вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області від 24 вересня 2015 року № .

3. Присудити з Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (, п.і.90100, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська № 10-а ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія деревообробки" (, п.і.89200, Закарпатська область, Перечинський район, м. Перчин, провулок Червоноармійський, будинок 6) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 113,65 (п'ять тисяч сто тринадцять гривень 65 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль