Справа № 820/1837/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження

12 квітня 2016 р. Справа № 820/1837/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за поданням Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Салтівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу в.о. начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 та направлень на перевірку №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було вжито заходи по проведенню фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 а (РНОКПП НОМЕР_1) з 07.04.2016р., у зв'язку з отриманням податкової інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин. Відповідач відмовився від отримання під розписку наказу та ознайомлення з направленням на перевірку що позбавило посадових осіб органу державної фіскальної служби здійснити фактичну перевірку та обстеження території приміщень (крім житла громадянина) та іншого майна, що використовується для проведення господарської діяльності, та не виконав законні вимоги посадових осіб органу державної фіскальної служби зазначені у ст. 20, ст. 81 Податкового кодексу України, про що складено Акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/НОМЕР_1.

На підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

З огляду на наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, передбаченого п.94.2 ст.94 ПК України, та дотримання порядку його застосування, передбаченого положенням ст.94 ПК України та Порядку №568, рішення від 08.04.2016 року заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, є обґрунтованим. На підставі чого заявник просив суд задовольнити подання та підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

Представник відповідача надав через канцелярію суду 12.04.2016 року письмові заперечення на подання. Зазначив, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податковим органом перевірки щодо нього має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Допуск до перевірки нівелює правові наслідки правових порушень, допущених податковим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки. ФОП ОСОБА_1, розпочав процедуру адміністративного оскарження незаконних дій податкового органу шляхом вручення перевіряючим 07.04.2016 року заперечення на проведення перевірки. Але, дізнавшись про ігнорування вказаного заперечення та винесення рішення про застосування умовного арешту ФОП ОСОБА_1, відповідач прийняв рішення розпочати судову процедуру оскарження незаконних дій податкової щодо проведення заходів по організації забезпечення виконання наказів про проведення фактичної перевірки та визнання рішення керівника Салтівської ОДПІ про застосування умовного арешту ФОП ОСОБА_1. Вважає, що звернення податкового органу до суду з даним поданням розцінюється як зловживання своїми правами, так як відповідач є законослухняним платником податків і ніколи не допускав порушень податкового законодавства, що також відомо і заявнику, незаконні дії щодо здійснення заходів із організації фактичної перевірки оскаржуються в судовому порядку, підстави для проведення не містяться на законі, відповідно підстав для піддання майна ФОП ОСОБА_1 арешту не має, тому подання є необґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні.

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, враховуючи клопотання заявника про розгляд подання за його відсутності, враховуючи скорочені строки розгляду подання відповідно до статті 183-3 КАС України та враховуючи, що перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що подання слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всі наявні та допустимі письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) знаходиться на податковому обліку Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за № 43.

Матеріалами справи підтверджено, що в.о. начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, на підставі п.п. 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями було винесено наказ від 06.04.2016 року №85 "Про надання дозволу на проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)".

Згідно направлень на перевірку №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було вжито заходи по проведенню фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 а (РНОКПП НОМЕР_1) з 07.04.2016р., у зв'язку з отриманням податкової інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.

07.04.2016 року було здійснено вихід у кафе ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1

Однак відповідач не допустив до перевірки, про що складено Акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/НОМЕР_1.

На підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відповідно до п.9 листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 р. №149/11/13-11, спір про право в контексті п.2 ч.5 ст.183-3 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання.

Таким чином, під час розгляду подання Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна судом встановлено, що у даному випадку між сторонами виник спір про право, оскільки платник податків категорично заперечує з моменту прибуття співробітників податкової інспекції на перевірку, що цілком кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в інформаційному листі №149/11/13-11 від 02.02.2011 року.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів регулюються статтею 183-3 КАС України, аналіз якої вказує на те, що провадження у справах цієї категорії є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого до суду подання в порядку, визначеному статтею 183-3 КАС України.

Нормами процесуального закону не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу.

Однак, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 22.04.2011 року № 571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Враховуючи вищевикладене та виходячи із системного аналізу положень ст.183-3 КАС України, суд вбачає у спірних правовідносинах спір про право, тобто предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, тобто, платник податків заперечує проти подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст. ст. 157, 165, 183-3, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за поданням Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - закрити.

Роз'яснити заявнику, що закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє його права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.