Справа № 2а-913/12/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Справа № 2а-913/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача Кушніра О.В.,

представника відповідача: Міровського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

до відповідача : Відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш"

про стягнення заборгованості в сумі 7743,72 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 7743,72 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача за період з 01.10.2011 року до 01.12.2011 року, в сумі 7743,72 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015 року, позовні вимоги задоволено та стягнено з ВАТ «Автоливмаш» на користь УПФУ в м. Івано-Франківську 7743,72 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду України від 03.05.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, з мотивів викладених в письмовому запереченні, яке мотивоване тим, що відшкодування відкритим акціонерним товариством "Автоливмаш" позивачу витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача є неправомірним, з підстав наявності правонаступників в даних правовідносинах, а саме факту відчуження цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2004 року Державній компанії з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариству з обмеженою відповідальністю "Куфур", які стали правонаступниками майнових прав і зобов'язань цілісного майнового комплексу. Також, суду пояснив, що згідно вказаного договору працівники відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" були переведені на роботу до новоствореного підприємства покупців. Вважає, що обов'язок відшкодовувати витрати на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах покладено на правонаступника.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд робить висновок про відмову в задоволенні даного адміністративного позову, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що 29.12.1997 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи - відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш".

Відкрите акціонерне товариство "Автоливмаш" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, як платник страхових внесків.

Працівники відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та, яким призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Список №2), витрати на виплату та доставку яких за період з 01.10.2011 року до 01.12.2011 року позивачем понесено в розмірі 6812,26 грн., а ОСОБА_8 здобув спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та, якому призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Список №1), витрати на виплату та доставку якої за період з 01.10.2011 року до 01.12.2011 року позивачем понесено в розмірі 931,46 грн.

Позивач на адресу відповідача надіслав розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до підпунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно яких сума відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії за період з 01.10.2011 року до 01.12.2011 року становить 7743,72 грн. ( а.с.7-13).

Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вказаний період в розмірі 7743,72 гривні.

Виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на орган Пенсійного фонду України, підприємства зобов'язані здійснювати відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається страхувальнику.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.12.2003 року в справі за №Б-7/282 введено процедуру санації боржника відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" та визначено інвесторів санації - Державну компанію з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур".

Згідно плану санації інвестори взяли на себе зобов'язання по задоволенню всіх вимог кредиторів згідно реєстру, викупу цілісного майнового комплексу майна боржника, перепрофілювання виробництва, технічного переоснащення для випуску спеціалізованих ліній по утилізації сміття, збереженню робочих місць, тощо.

Взяті на себе зобов'язання в процедурі санації інвестори виконали за рахунок коштів інвесторів погашено заборгованість із заробітної плати в сумі 1 054 971,25 грн., задоволено вимоги третьої та четвертої черг на загальну суму понад 4,8 мільйона гривень. У виробничій діяльності налагоджено випуск технологічних ліній по утилізації сміття, що дозволено поновити на роботі всіх (понад 300 чоловік) працівників ВАТ "Автоливмаш", які по переводу прийняті на роботу в новостворене підприємство ВК "Автоливмаш". ( .с.24).

В передбачуваному планом санації порядку інвестори ДК "Укрекокомресурси" та ТзОВ "Куфур" в процедурі санації уклали 23.07.2004 року з боржником Договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника. ( а.с.25-26).

Предметом вказаного договору став цілісний майновий комплекс відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш", майнові активи та грошові зобов'язання цілісного майнового комплексу передані покупцям згідно акту прийому-передачі від 30.09.2004 року.

Згідно пункту 1.6 Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника від 23.07.2004 року Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур" є правонаступниками майнових прав та зобов'язань цілісного майнового комплексу.

Таким чином, вказаним Договором передбачено правонаступництво покупців у всіх майнових правах та зобов'язаннях цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш", без обмежень.

15.12.2005 року ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області в справі за №Б-7/282 припинено провадження по справі №Б-7/282. Боржника ВАТ "Автоливмаш" вважати таким, що відновив свою платоспроможність та звільненим від боргових зобов'язань, які не увійшли до реєстру вимог кредиторів в процедурі банкрутства.

Відповідно частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Відповідно частини 6 статті 107 Цивільного кодекск України якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов'язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася.

Частиною 3 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно частини 2 статті 33 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу в установленому порядку відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів і послуг), інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Таким чином, правонаступництво - перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсальним правонаступництвом до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше.

В даному випадку, продажем цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" змінено його власника, тобто змінено власника підприємства.

Як наслідок, правонаступником відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" є Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур".

Пунктом 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Оскільки, відповідно пункту 1.6 Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" при викупі в процесі відновлення платоспроможності боржника від 23.07.2004 року та статті 4 Цивільного кодексу України, Державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України і товариство з обмеженою відповідальністю "Куфур" є правонаступниками майнових прав та зобов'язань цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш", то у відповідності до пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах повинні відшкодовувати правонаступники відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш".

За таких обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Автоливмаш" заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 7743,72 гривень є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 22.04.2016 року.