Справа № 815/6625/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р. м. Київ К/800/22671/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Шипуліної Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року

у справі № 815/6625/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруклін-Київ"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання протиправними дій, скасування податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бруклін-Київ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Бруклін-Київ") звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач, СДПІ) про визнання протиправними дій, скасування податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року адміністративний позов задоволено частково визнано протиправними дії відповідача щодо визначення ТОВ «Бруклін-Київ» податкового боргу в розмірі 4 195 098,37 грн. за авансовим внеском з податку на прибуток; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 31.10.2014 року № 56-25 про сплату податкового боргу в сумі 4 195 098,37 грн.; визнано протиправним та скасовано рішення від 31.10.2014 року № 5379/25-033/13 про опис майна підприємства у податкову заставу; зобов'язано відповідача здійснити коригування даних у картці особового рахунку ТОВ «Бруклін-Київ» шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовим внеском з податку на прибуток у розмірі 4 162 358,08 грн. та пені у сумі 32 740,00 грн.; зобов'язано відповідача звернутись до реєстратора Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України із заявою про припинення публічного обтяження - податкової застави рухомого майна ТОВ «Бруклін-Київ», зареєстрованої 21.11.2014 року № 14647996. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року апеляційну скаргу CДПІ залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В запереченні на касаційну скаргу ТОВ "Бруклін-Київ" посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, просить касаційну скаргу CДПІ залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до вимог статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 КАС України касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Бруклін-Київ» у податковій декларації з податку на прибуток за 2013 рік визначено суму податку на прибуток в розмірі 25 169 794,00 грн., суму авансового внеску з податку на прибуток в сумі 26 648 818,00 грн., суму авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів у розмірі 6 840 000,00 грн., зменшено нараховану суму податку на 33 488 818,00 грн. У рядку 23 вказаної декларації позивачем визначено розмір авансового внеску з податку на прибуток, що підлягає сплаті щомісячно, в сумі 2 097 483,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2014 року СДПІ винесено податкову вимогу № 56-25, якою ТОВ «Бруклін-Київ» визначено суму податкового зобов'язання за узгодженими податковими зобов'язаннями з авансових внесків з податку на прибуток за основним платежем в сумі 4 162 358,08 грн. та пені в розмірі 32 740,29 грн., яка виникла у товариства станом на 30.10.2014 року.

Також, 31.10.2014 року податковим органом прийнято рішення № 5379/25-033/13 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності ТОВ «Бруклін-Київ», а в разі відсутності або меншої балансової вартості за суму податкового боргу, на майно, права власності на яке підприємство набуде у майбутньому.

На підставі вказаного рішення контролюючим органом складено акт від 21.11.2014 року № 12/25-044/5834 про опис майна ТОВ «Бруклін-Київ», на яке в подальшому Одеською філією ДП «Інформаційний центр» зареєстровано публічне обтяження, яке засвідчено витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 03.12.2014 року № 45775130.

Колегія суду не може погодитись з висновками судів щодо часткового задоволення позовних вимог, вважаючи їх передчасними та такими, що винесені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Абзацом 5 пункту 57.1 статті 57 ПК України, надано право платникам податку на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Відповідно до підпункту 153.3.1 пункту 153.3 статті 153 ПК України у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні.

Згідно із підпунктом 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 ПК України у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Відтак, аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що судам попередніх інстанцій слід дослідити правомірність розрахунку платника податків суми сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів; встановити період виникнення боргу у товариства та наявності переплат по авансовим внескам за 2013 рік в співставленні з даними картки особового рахунку позивача, з урахуванням листа Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 року № 3194/7/99-99-19-03-17 та відповідно до встановлених обставин зробити мотивований висновок.

Отже, колегія суду приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій не розглянули належним чином докази, що містяться в матеріалах справи, не надали належну оцінку обставинам справи.

Викладене свідчить про порушення судами вимог статті 159 КАС України, якою передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з частини 2 статті 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати або визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція на підставі статті 227 КАС України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті.

Також слід зазначити, що частиною 5 статті 227 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного, касаційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210 - 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року скасувати в частині задоволення позову, а справу направити в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
Т.М. Шипуліна