Справа № 163/984/16-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/984/16-а
Провадження № 2-а/163/18/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 квітня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0243/20505/2016 від 17.02.2016 року за ознаками ч.3 ст.470 МК України,-

в с т а н о в и в :

07.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 30.12.2015 року о 13 год. 31 хв. на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС ним було ввезено автомобіль марки «AUDI C4», р.н.з. LZA50166, vin-код WAUZZZ4AZNN136996, в режимі транзит. Однак, вивезти зазначений транспортний засіб за межі митної території України у термін, передбачений ст.95 МК України, він не зміг, оскільки з 08.01.2016 року по 21.03.2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні в центрі ПМСД Нововолинської центральної міської лікарні, про що, згідно вимог ст.192 МК України, 09.01.2016 року на адресу начальника Волинської митниці ДФС надіслав відповідну заяву, у якій також вказав місцезнаходження автомобіля, а саме, на вулиці Сонячна в місті Нововолинськ. Крім цього, 19.03.2016 року йому стало відомо, що зазначений транспортний засіб викрадений невідомою особою, у звязку із чим відразу звернувся з відповідною заявою до Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, на підставі якої, слідчим та прокурором було внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за №0000359, за ознаками ч.1 ст.289 КК України. Про зазначені обставини непереборної сили, що унеможливлювали доставку транспортного засобу до митного органу, в той же день на імя начальника Волинської митниці ДФС надіслав заяву про неможливість вивезення автомобіля з території України. Натомість, 04.04.2016 року, перебуваючи у відділі ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, випадково дізнався, що відносно нього заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову №0243/20505/2016 від 17.02.2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а саме, за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж на 10 діб, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Зазначену постанову відповідача вважає неправомірною, безпідставною, необґрунтованою та незаконною, оскільки вона винесена у його відсутності, в результаті чого відповідачем не враховано вищенаведені обставини непереборної сили та порушено його право на захист. Крім цього вказав, що будь-яких викликів, протоколів та постанов від відповідача він не отримував. З наведених підстав просив поновити строк оскарження постанови відповідача, у звязку з отриманням її копії після завершення строку оскарження, та визнати її неправомірною і скасувати.

Ухвалою від 08.04.2016 року, причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом визнано поважними з огляду на наведені останнім доводи про отримання оскаржуваної постанови лише 04.04.2016 року та провадження у справі відкрито з призначенням її до судового розгляду.

Представник відповідача, не погоджуючись з доводами позивача ОСОБА_1 в тій частині, що останній будь-яких викликів, протоколів та постанов від Волинської митниці ДФС не отримував, подав письмове клопотання від 15.04.2016 року за вих. №501/03-70-10 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у звязку з пропущенням останнім встановлених процесуальних строків. В обґрунтування такого клопотання вказує, що ОСОБА_1 у належний спосіб повідомлявся про необхідність зявитися на Волинську митницю для дачі пояснень та запровадження відносно нього протоколу про порушення митних правил по факту, наведеному у позовній заяві, однак на визначену у повідомленні дату не зявився. Крім цього, на адресу позивача в установленому порядку надсилався складений протокол про порушення митних правил №0243/20505/2016 від 04.02.2016 року, де одночасно було визначено час та місце розгляду запровадженої відносно нього справи про порушення митних правил, однак останній на розгляд справи не зявився та будь-яких клопотань з даного приводу не подавав. Постановою від 17.02.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та цього ж дня її примірник було надіслано на адресу позивача з супровідним листом від 17.02.2016 року №866/03-70-26-02-16, які останній отримав 07.03.2016 року. При цьому, кожне з вище наведених процесуальних рішень вручалось ОСОБА_1 особисто, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Виходячи з дати отримання позивачем оскаржуваної постанови, термін її оскарження закінчився 17.03.2016 року, а останній звернувся до суду з зазначеним позовом лише 07.04.2016 року, тобто з пропущенням десятиденного строку на її оскарження, що, в силу ст.100 КАС України, є підставою для залишення позову без розгляду. Крім цього, з огляду на викладені обставини, вважає твердження позивача про те, що про існування оскаржуваної постанови він випадково дізнався 04.04.2016 року у відділі ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, неправдивими, а щодо обставин його неодноразового звернення на митницю із заявами про неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України, - такими, що вводять суд в оману, оскільки за період з 30.12.2015 року по 08.04.2016 року жодного звернення від останнього Волинською митницею ДФС не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти клопотання представника відповідача, вказавши на те, що з 08.01.2016 року по 21.03.2016 року він знаходився на амбулаторному лікуванні та можливості вивезти автомобіль у передбачені строки у нього не було, про що з відповідною заявою він звернувся на Волинську митницю ДФС. Крім цього зазначив, що приналежний йому транспортний засіб було викрадено. Вважає, що винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС постанова, відповідно до якої, на нього накладено стягнення, є незаконною, оскільки вона винесена у його відсутності, при цьому жодних листів від відповідача він не отримував та про існування вказаної постанови дізнався лише 04.04.2016 року, у звязку із чим, просив поданий ним адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача вказане клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав, та просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, додатково пояснивши, що доводи останнього не відповідають дійсності, оскільки спростовуються належними та допустимими доказами.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду докази з приводу заявленого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

З наданої представником відповідача копії матеріалів справи про порушення митних правил встановлено наступні факти та обставини.

30.12.2015 року о 13 год. 31 хв. через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС позивачем, для особистого користування, в режимі «транзит», був ввезений на митну територію України автомобіль марки «AUDI C4», р.н.з. LZA50166, vin-код WAUZZZ4AZNN136996 (а.с.35).

Під час проведення перевірки та перевірки інформації, в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС, посадовими особами Волинської митниці ДФС було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб у строки, передбачені ст.95 МК України, за межі митної території України не вивезений, у звязку із чим 15.01.2016 року ОСОБА_1 був направлений виклик за №03-70-62/40-№73 про його явку на 10:00 год. 04.02.2016 року на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС для запровадження по даному факту протоколу про порушення митних правил та дачі пояснень, який останній особисто отримав 25.01.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34, 36-38).

На зазначений виклик ОСОБА_1 не зявився, у звязку із чим 04.02.2016 року головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 був складений протокол про порушення митних правил №0243/20505/2016 у його відсутності. У складеному протоколі одночасно було визначено дату та місце розгляду справи про порушення митних правил, а саме, 17.02.2016 року з 10:00 год. до 12:00 год., за адресою: с.Римачі Любомльського району, Волинська митниця ДФС, та його копію надіслано на адресу ОСОБА_1 08.02.2016 року за вих.№606/03-70-26-02-16. Копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення стверджено, що примірник вказаного протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 отримав особисто 16.02.2016 року (а.с.39-44).

За результатами розгляду справи про порушення митних правил відносно позивача, що відбувався за відсутності останнього, заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 17.02.2016 року прийнято постанову №0243/20505/2016, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Копію зазначеної постанови Волинською митницею ДФС надіслано поштовим звязком на адресу ОСОБА_1 17.02.2016 року за вих.№866/03-70-26-02-16 та отримано останнім особисто 07.03.2016 року, що обєктивно доводиться копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.45-49).

Таким чином, відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами обставину, яка має визначальне значення при вирішенні питання щодо дотримання позивачем процесуальних строків звернення до адміністративного суду, які, в свою чергу спростовують доводи останнього про поважність причин пропуску такого строку, які фактично ґрунтуються на його власноручній розписці, вчиненій 04.04.2016 року на постанові старшого державного виконавця ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження серії ВП №50536456 від 21.03.2016 року (а.с.15).

Згідно вимог ч.ч.1, 2, 3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладені вимоги та суть заявлених ОСОБА_1 вимог, при визначенні меж строку звернення до адміністративного суду з такими вимогами слід керуватись положеннями Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 4 статті 529 МК України визначено, що скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як доведено вищенаведеними доказами, копію оскаржуваної постанови позивач особисто отримав 07.03.2016 року, а відтак відлік десятиденного строку її оскарження слід обраховувати з 08.03.2016 року, відповідно, останнім днем звернення до суду з даним позовом є 17.03.2016 року, в той час, як ОСОБА_1 скористався таким правом лише 07.04.2016 року, про що свідчить дата складання позовної заяви та наявний на ній штемпель суду.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені процесуальні норми та беручи до уваги наявність у суду повноважень на стадії судового розгляду справи вирішувати питання про пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду або про поважність причин пропущення таких строків, а також зважаючи на те, що відповідачем під час судового розгляду спростовано доводи позивача щодо дати отримання ним оскаржуваної постанови, що також вказує на передчасність визнання судом ухвалою від 08.04.2016 року причин пропуску строку звернення позивачем до адміністративного суду поважними, при цьому, будь-яких інших причин, які б свідчили про поважність пропущення такого строку, позивачем не наведено та в судовому засіданні не встановлено, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, п.9 ч.1 ст.155, ч.3 ст.162 КАС України, ст.529 МК України, ст.289 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0243/20505/2016 від 17.02.2016 року за ознаками ч.3 ст.470 МК України- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук