Справа № 815/996/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/996/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря судового засідання Музики І.О.

за участю сторін:

представника позивача Задворного Ю.В. (за довіреністю),

представника відповідача Прокопця Ю.Р. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез» до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов від 17.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез» ( далі - ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» ) ( далі - позивач ), за результатом розгляду якого позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ( далі - Малиновський відділ ДВС Одеського МУЮ ) ( далі - відповідач ) від 17.02.2016 року про стягнення з ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» виконавчого збору у розмірі 4 276, 34 грн. по виконавчому провадженню № 50127545; визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.02.2016 року про стягнення з ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» виконавчого збору у розмірі 2 828, 71 грн. по виконавчому провадженню № 50127640; стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ « ППІ « Південмедбіосинтез» (, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Космонавтів,32) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2756 ( дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

Як зазначив позивач, 29.02.2016 року позивач отримав від Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ постанову від 17.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 4 276,34 грн. по виконавчому провадженню № 50127545 та постанову від 17.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2828,71 грн. по виконавчому провадженню № 50127640, які були винесені старшим державним виконавцем Прокопець Ю.Р.

Позивач вважає, що зазначені постанови є протиправними та підлягають скасуванню виходячи з наступного.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/4016/14, на підставі виконавчого листа № 815/4016/14, який виданий 12.01.2016 року Одеським окружним адміністративним судом, старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ Прокопець Ю.Р. було винесено постанову від 10.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127545 про стягнення з позивача грошової суми у розмірі 42 763,41 грн. на користь Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/4896/15, на підставі виконавчого листа № 815/4896/15, який виданий 12.01.2016 року Одеським окружним адміністративним судом, старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ Прокопець Ю.Р. було винесено постанову від 10.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127640 про стягнення з позивача грошової суми у розмірі 28 287,11 грн. на користь Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси.

На виконання постанови від 10.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127545, позивач у семиденний строк з дня винесення постанови самостійно виконав вимоги виконавчого документу та 17.02.2016 року здійснив оплату суми в розмірі 42 763,41 грн. на рахунок Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, призначення платежу «В-6 №815/4016/14 оплата згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №50127545 від 10.02.2016 року (заборгованість на користь УПФУ в Малиновському районі м. Одеси ).

На виконання постанови від 10.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127640, позивач у семиденний строк з дня винесення постанови самостійно виконав вимоги виконавчого документу та 17.02.2016 року здійснив оплату суми в розмірі 28 287,11 грн. на рахунок Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, призначення платежу «В-6 №815/4896/15 оплата згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №50127640 від 10.02.2016 року (заборгованість на користь УПФУ в Малиновському районі м. Одеси ).

На виконання вимог статті 12 Закону України « Про виконавче провадження» ( далі - ЗУ «Про виконавче провадження» ), позивач 19.02.2016 року повідомив листом №12/03 відповідача про повне самостійне виконання вимог виконавчих документів № 50127545 та № 50127640 від 10.02.2016 року та надав копії платіжних доручень № 6760 від 17.02.2016 року та № 6761 від 17.02.2016 року. Одночасно, 19.02.2016 року, позивач надіслав вказаний лист на факс: відповідача та електронну пошту .

Позивач вважає, що 17.02.2016 року останній самостійно виконав вимоги виконавчих документів № 50127545 та №50127640 від 10.02.2016 року та згідно із ч. 5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», протягом трьох робочих днів письмово повідомив державного виконавця про повне самостійне виконання рішення.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем передчасно винесені постанови від 17.02.2016 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 4 276,34 грн. по виконавчому провадженню № 50127545 та від 17.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 828,71 грн. по виконавчому провадженню № 50127640.

У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» у повному обсязі, оскільки посилання відповідача на правову позицію Верховного суду України, яку висловлено в постановах від 28.01.2015 року (справа №3-217гс14 ), від 06.07.2015 року (справа 6-785цс15 ) про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника та про те, що виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спямовані на примусове виконання є хибним. Оскільки згідно п.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності встановив наступне.

10.02.2016 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ Прокопець Ю.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127545 про стягнення з позивача грошової суми у розмірі 42763,41 грн. на користь Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50127640 про стягнення з позивача грошової суми у розмірі 28287,11 грн. на користь Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі.

В п.2 та п.3 зазначених постанов боржнику запропоновано самостійно виконати у семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

17.02.2016 року позивачем було сплачено 28 287,11 грн. на рахунок Малиновського ВДВС ОМУЮ призначення платежу В-6 № 815/4896/15 оплата згідно постанови про відкриття провадження № 50127640 від 10.02.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 6761 (а.с. - 14 ) та 42 763,41 грн. на рахунок Малиновського ВДВС ОМУЮ призначення платежу В-6 № 815/4016/14 оплата згідно постанови про відкриття провадження № 50127545 від 10.02.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 6760 (а.с. 15 ).

Листом №12/03 від 19.02.2016 року позивач повідомив відповідача про повне самостійне виконання рішень та надав копії платіжних доручень від 17.02.2016 року № 6760 та № 6761. Зазначене повідомлення та копії платіжних доручень позивач цінним листом 19.02.2016 року направив на адресу Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та квитанцією № 1357 від 19.02.2016 року ( а.с. 17).

17.02.2016 року старшим державним виконавцем Прокопець Ю.Р. було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 4 276,34 грн. по виконавчому провадженню № 50127545 та постанову від 17.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 828,71 грн. по виконавчому провадженню № 50127640.

Зазначені постанови позивач отримав 29.02.2016 року, що підтверджується копією конверта та інформацією про стан пересилання поштових відправлень ДП «Укрпошта» (а.с. 18, 19), журналом вхідної кореспонденції, оглянутому судом у судовому засіданні.

Відповідно положень до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч.2, ч.5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» , державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частинами 1,3 та 4 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з

повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

У додаткових поясненнях представником позивача зазначено, що 17.02.2016 року першому заступнику генерального директора ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» ОСОБА_3 стало відомо від відповідача, по телефону, про існування постанов про відкриття виконавчих проваджень від 10.02.2016 року ВП № 50127545 та ВП №50127640. Того ж дня, ОСОБА_3, дав усну вказівку бухгалтеру товариства негайно здійснити сплату коштів за даними постановами, що і було виконано 17.02.2016 року.

Проте,представником відповідача у письмових запереченнях на адміністративний позов зазначено, що постанови про відкриття виконавчого провадження № 50127545 та № 50127640 було вручено боржнику в день винесення, про що свідчать відмітки на постановах з вхідними номерами вх.9/01 та вх. 9/02 від 10.02.2016 року( а.с. 39 )

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що у ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» наведено вичерпний перелік доказів, що підтверджують отримання боржником документів виконавчого провадження, а саме: поштове повідомлення, у разі наявності письмової заяви боржника про надіслання документів виконавчого провадження каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, належне підтвердження їх отримання адресатами та розписка, у разу вручення документів виконавчого провадження особисто.

Жодного з перерахованих доказів на підтвердження отримання, 10.02.2016 року, боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень від 10.02.2016 року відповідачем до суду не надано.

До того ж, зазначені відмітки на постановах з вхідними номерами вх.9/01 та вх.9/02 від 10.02.2016 не дають можливості суду ідентифікувати особу, яка їх поставила. В журналі вхідної кореспонденції позивача запис про надходження зазначених постанов 10.02.2016 року також відсутня.

Представник відповідача у письмових запереченнях зазначає, що згідно ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що у постановах про відкриття провадження від 10.02.2016 року не вказано про обов'язок боржника щодо надання документального підтвердження виконання рішення, а зазначено: " при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій."

Відповідно до положень ч.1,3 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частинами 1 та 3 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до положень ч.5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Враховуючи викладене, суд встановив, що ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» самостійно виконало вимоги виконавчих документів № 50127545 та № 50127640 від 10.02.2016 року та згідно ч.5 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», 19.02.2016 року письмово повідомило відповідача про повне самостійне виконання рішення.

Оскільки відповідачем не вчинялися в межах виконавчих проваджень № 50127545 та № 50127640 заходи примусового виконання рішень, передбачені ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження», то на підставі ч.3 ст.27 державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

До того ж, як встановлено у ч.1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, у постановах про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2016 року зазначено, що у разі невиконання рішень в наданий для самостійного виконання строк, вони виконуються примусово зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що як Закон, так і постанови про відкриття виконавчих проваджень, передбачають стягнення з відповідача виконавчого збору лише у тих випадках, коли державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Даний висновок суду підтверджений висновками Верховного Суду України, які зазначені в постановах від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14 та від 06.07.2015 року у справі № 6-785цс15: «сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.»

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Проектно-пошуковий інститут «Південмедбіосинтез» до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов від 17.02.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.02.2016 року про стягнення з ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» виконавчого збору у розмірі 4 276,34 грн. по виконавчому провадженню № 50127545.

Визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.02.2016 року про стягнення з ПАТ «ППІ «Південмедбіосинтез» виконавчого збору у розмірі 2 828,71 грн. по виконавчому провадженню № 50127640.

Стягнути з Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ ППІ «Південмедбіосинтез» () суму сплаченого судового збору у розмірі 2 756 ( дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо

.