Справа № 826/22149/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2016 року письмове провадження № 826/22149/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомОСОБА_1
до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправними дії, зобов'язати вчинити дії
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1 або Реєстраційна служба), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 2 або Державний реєстратор), в якому просила суд:

1. Визнати протиправними дії Державного реєстратора щодо порушення строків розгляду заяви за реєстраційним номером № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора № 20790766 від 20 квітня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу повторно розглянути заяву за реєстраційним номером № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що у порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державним реєстратором було невчасно розглянуто заяву позивача про здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а в подальшому протиправно відмовлено в її здійсненні, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача як власника такого нерухомого майна.

Представником відповідачів подані суду письмові заперечення проти позову, в яких він просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки доводи позивача позбавлені фактичного і правового обґрунтування.

Керуючись частиною 4 статті 122, частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та за клопотанням представника позивача, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача про заміну відповідача Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві на Головне територіальне управління юстиції у м. Києві до якого, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 року № 115/5 «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України», входить Управління державної реєстрації.

Керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд допустив заміну відповідачів Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві на Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 2 або державний реєстратор).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, судом встановлено наступне.

Позивач звернулась 27.02.2015 року до відповідача 1 із заявою про державну реєстрації за собою права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, розташоване у АДРЕСА_1 (далі - нерухоме майно), додавши до неї передбачені для реєстрації новозбудованого об'єкту документи.

У зв'язку зі встановленням, під час розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, відсутності у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, а саме: документу, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси та документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, Державним реєстратором було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.03.2015 року № 20101705.

На виконання зазначеного рішення, позивачем було подано Державному реєстратору необхідні документи.

Рішенням Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.04.2015 року № 20790766, керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, позивачу відмовлено в реєстрації права власності на нерухове майно, оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. У рішенні зазначено, що згідно відомостей консолідованого пошуку за № 36503431 наявні відомості про обтяження в за ТОВ «Елітінвест» в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи протиправними дії відповідача 2 щодо порушення строків розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також вважаючи протиправним рішення відповідача 2 про відмову у здійсненні державної реєстрації права власності за відповідною заявою, позивач звернулась до адміністративного суду з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

На момент виникнення спірних правовідносин, вони регулювалися Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Статтею 3 Закону закріплено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно пункту 12 частини2 статті 9 Закону, державний реєстратор, зокрема, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації (частина 4 статті 9 Закону).

Частиною 1 статті 15 Закону закріплено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

При цьому, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення (частина 5 статті 15 Закону).

Розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень (частина 7 статті 15 Закону).

В той же час, судом встановлено, що за результатом розгляду заяви позивача від 27.02.2015 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, рішення про зупинення її розгляду було прийнятне лише 18.03.2015 року, що свідчить про порушення Державним реєстратором чітко встановлених статтею 15 Закону строків розгляду такої заяви.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення вимоги позивача про визнання протиправними дії Державного реєстратора щодо порушення строків розгляду заяви за реєстраційним номером № 10408657 від 27.02.2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 6 частин 1 статті 19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно (пункт 1 частини1 статті 18 Закону).

Статтею 24 закріплений вичерпний перелік підстав з яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини 1 статті 24 Закону).

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (частина 2 статті 24 Закону).

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (частина 4 статті 24 Закону).

Судом встановлено, що спірне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.04.2015 року № 20790766 прийнято відповідачем 2 на підставі пункту 5 частини 1 статті 24 Закону, оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. У рішенні зазначено, що згідно відомостей консолідованого пошуку за № 36503431 наявні відомості про обтяження в за ТОВ «Елітінвест» в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В той же час, згідно доводів позивача, які не заперечуються та не спростовуються відповідачами належними і допустимими доказами, а також підтверджуються матеріалами справи, вона звернулась до Державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - новозбудований об'єкт, на який вона набула права власності в результаті виконання умов інвестиційного договору від 22.12.2004 року (підтверджується довідкою про сплату 100 % загальної площі приміщення від 21.03.2007 року), укладеного з ТОВ «Елітінвест», яке за вказаним договором також виступало інвестором - Генеральним підрядчиком, що підтверджується актом прийому-передачі об'єкту у власність інвестора-позивача від 21.03.2007 року.

Жодних доказів, які б вказували на те, що спірне нерухоме майно позивача або земельна ділянка, на якій воно розташоване, зареєстроване на праві власності та належить ТОВ «Елітінвест», відповідачами суду не надано.

При цьому, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2015 року № 37447312 відомості про державну реєстрацію обтяження спірного нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Таким чином, суд вважає, що наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про обтяження - арешту всього нерухомого майна ТОВ «Елітінвест» (невизначене майно) не могло бути підставою для прийняття відповідачем 2 спірного рішення від 20.04.2015 року № 20790766 про відмову позивачу у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що свідчить про його протиправність.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 13 статті 15 Закону, порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України. Як вже зазначалося, у спірних правовідносинах Порядком № 868.

Так, згідно пункту 1 Порядку № 868 новозбудований об'єкт - завершений будівництвом об'єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 86 у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт нерухомого майна, заявник не подає.

Пунктом 50 Порядку № 868 закріплено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає, зокрема, документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо); довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав); технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо); завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва): документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

У разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування.

Враховуючи, що позивач звернулась до Державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - новозбудований об'єкт, то така заява по своїй правовій природі не пов'язана із відчуженням нерухомого майна.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачами не виконано обов'язку щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо порушення строків розгляду заяви за реєстраційним номером № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць Ольги Анатоліївни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 20790766 від 20 квітня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

4. Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві повторно розглянути заяву за реєстраційним номером № 10408657 від 27 лютого 2015 року про здійснення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна: форма власності: приватна; на нежитлове приміщення, що розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

5. Судові витрати в сумі 511,20 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

6. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій