Справа № 808/852/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/852/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року 11:19

Справа № 808/852/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Агро-Токмак» Токмацької міської ради

до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області

про скасування рішення щодо усунення порушень законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Агро-Токмак» Токмацької міської ради (надалі – позивач або КП «Агро-Токмак») до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області (надалі – відповідач або ДФІ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд скасувати рішення відповідача щодо усунення порушень законодавства від 01.02.2016 №08-08-14-14/591.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що акті ревізії від 16.12.2015 №08-21/10 ревізори дійшли висновку, що кошти від продажу комунального майна – об’єкту незавершеного будівництва сіті водогону Василівка-Токмак у сумі 2 334 783 грн. до міського бюджету КП «Агро-Токмак» не перераховано, а використано їх на придбання будівельних матеріалів для власних потреб, що призвело до недоотримання спеціальним фондом бюджету (бюджетом розвитку) міста Токмак коштів на вищезазначену суму. Вказане порушення призвело до завдання збитків спеціальному фонду бюджету міста Токмак на вказану суму. Спірним рішенням від 01.02.2016 №08-08-14-14/591 відповідач зобов’язав позивача усунути виявлене порушення законодавства. КП «Агро-Токмак» вважає, що ст.71 Бюджетного кодексу України, на порушення якої посилається ДФІ в Запорізькій області, визначає з яких саме статей відбувається формування бюджету розвитку, а не встановлює вичерпний перелік куди мають спрямовуватися кошти від продажу комунального майна. А тому посилання відповідача на неправомірність неперерахування коштів до бюджету розвитку міста у відповідності з п.5 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України є безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представники відповідача позов не визнали, вважають, що вимога ДФІ в Запорізькій області від 01.02.2016 № 08-08-14-14/591 винесена у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законодавством. З підстав викладених в письмових запереченнях просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДФІ в Запорізькій області, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2015, проведено позапланову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Агро-Токмак» за період з 01.01.2013 по 01.11.2015. Результати ревізії оформлено актом від 16.12.2015 №08-21/10, який підписано посадовими особами позивача із запереченнями, на які відповідачем надано висновки від 28.01.2016. Згідно висновку акту, позаплановою ревізією фінансово-господарської діяльності КП «Агро-Томак» Токмацької міської ради, встановлено недоотримання доходів спеціальним фондом бюджету на загальну суму 2334783 грн.

За результатами проведеної ревізії ДФІ в Запорізькій області направлено позивачу вимогу від 01.02.2016 № 08-08-14-14/591 щодо усунення порушень законодавства, у якій зазначалось про встановлені порушення, що не усунуті в період ревізії, а саме: в порушення вимог абз. 5 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України, ч.6 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР та п.16 Положення про порядок відчуження майна комунальної власності територіальної громади м. Токмак, затвердженого рішенням Токмацької міської ради від 24.01.2013 №3 де передбачено, що кошти, які надійшли від продажу комунального майна, спрямовуються відповідно до законодавства, кошти від продажу комунального майна - об’єкту незавершеного будівництва сіті водогону Василівка-Токмак у сумі 2334783 грн. до міського бюджету позивачем не перераховано, а використано їх на придбання будівельних матеріалів для власних потреб, що призвело до недоотримання спеціальним фондом бюджету (бюджетом розвитку) міста Токмак коштів на вказану вище суму.

Згідно спірної вимоги, на підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 15 пункту 6 Положення про державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.08.2014 №310, підпункту 6.13 пункту 6 Положення про Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області, затвердженого Головою Держфінінспекції України 02.12.2011, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Уряду від 20.04.2006 №550, вимагалось усунути виявлене порушення законодавства в установленому законодавством порядку. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушення разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до Держфінінспекції в Запорізькій області до 29.02.2016 року. (а.с.7).

Не погоджуючись з висновком акту ревізії щодо того, що вказане порушення призвело до завдання збитків спеціальному фонду бюджету міста Токмак на вказану вище суму (а.с.5), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Відповідно до вимоги, яка оскаржується позивачем, ДФІ в Запорізькій області пред'явлено вимогу про усунення порушення, виявленого під час ревізії (а.с. 7, 66).

При цьому, оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року, 13 травня 2014 року, 18 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року (№№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14, 21-368а14) та інших.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір позивачу не повертається.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова