Справа № 814/428/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

14 квітня 2016 року Справа № 814/428/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Оголенко А.М., Прокіпець О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомУправління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради, б-р Цвіточний, 4, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

доУправління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправними та скасування постанов від 26.02.2016р. ВП №5014181,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради, звернувся до суду з позовом до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанов від 26.02.2016 року у виконавчому провадженні № 50141801 про накладення штрафу в розмірі 680 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 2040 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач добровільно почав виконувати постанову Южноукраїнського міського суду, але не здійснив виплату допомоги в сумі 8032,50 грн. в зв'язку з тим, що фінансування державних допомог за лютий відбулося лише 25.02.2016 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Заслухав пояснення представників позивача, дослідив матеріали справи, суд встановив:

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.10.2015 року по справі № 486/1326/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 року, Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області зобов'язано відновити ОСОБА_3 виплату допомоги при народження дитини, як на третю дитину з 01.08.2015 року; виплатити ОСОБА_3 борг у розмірі 8032,50 допомоги при народженні дитини як на третю дитину.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суд позивач отримав 02.02.2016 року і з 04.02.2016 року добровільно почав виконувати постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області: 04.02.2016 прийнято рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми (арк. с. 20), поновлено виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 як на третю дитину з 01.08.2015 року та нараховано до виплати борг недоотриманої суми допомоги при народженні дитини як на третю дитину в розмірі 8032,50 грн.

17.02.2016 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 50141801 від 15.02.2016 року по виконанню рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по справі № 486/1326/15-а від 06.10.2015, якою постановлено боржнику добровільно його виконати до 23.02.2016 року.

18.02.2016 позивач листом № 843/02-01-10 повідомив відповідача, що ОСОБА_3 відновлено виплату допомоги при народженні дитини, як на третю дитину, 3 01.08.2015 року та нараховано до виплати борг недоотриманої суми допомоги при народженні дитини як на третю дитину в розмірі 8032,50 грн., та повідомлено, що покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів та зазначені виплати будуть профінансовані під час проведення фінансування державних допомог за лютий 2016 року.

Фінансування державних допомог за лютий 2016 року відбулось 25.02.2016 року.

26.02.2016 позивач отримав Вимогу державного виконавця від 24.02.2016, якою позивачу слід у строк до 29.02.2016 року надати докази відновлення виплати допомоги ОСОБА_3 при народженні дитини, як на третю дитину з 01.08.2015 року, докази виплати боргу ОСОБА_3 у розмірі 8032,50 грн. допомоги при народженні дитини, як на третю дитину.

27 лютого 2016 та 27 лютого є вихідними днями.

29.02.2016 позивач на вимогу надіслав відповідачу лист № 1003/0/-01-10, яким повідомлено про повне виконання рішення суду, а також надіслав докази на підтвердження: копію рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 04.02.2016 року, копію платіжного доручення № 105 від 11.02.2016 року, копію списку на зарахування одноразової допомоги.

02.03.2016 року позивач отримав постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору від 26.02.2016 року.

Відповідно до ч. 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Згідно до ч. 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області відновити ОСОБА_3 виплату допомоги при народженні дитини, як на третю дитину з 01.08.2015 року; зобов'язання виплатити ОСОБА_3 борг у розмірі 8032,50 допомоги при народженні дитини як на третю дитину, позивач здійснити виплату допомоги в сумі 8032,50 грн. не міг в зв'язку відсутністю коштів, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду; на виконання вимоги відповідача від 24.02.2016 року позивач надав докази, які свідчать не тільки про повне виконання рішення суду, а й про початок самостійного добровільного виконання рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, невиконання рішенням позивачем в частині виплати боргу у сумі 8032,50 грн. за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.10.2015 року по справі № 21-2630а15.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позов слід задовольнити, скасувати постанови від 26.02.2016 року про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору.

Судові витрати відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови від 26.02.2016 року у виконавчому провадженні № 50141801 про накладення штрафу у розмірі 680 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 2040 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Гордієнко Т. О.

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 19.04.2016р.