Справа № 356/1267/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ К/800/36250/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Ситникова О.Ф., Швеця В.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за заявою ОСОБА_4 про виправлення помилки у виконавчому листі за касаційною скаргою представника управління Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області (далі - УПФ) на судове рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до УПФ, третя особа: начальник УПФ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі за № 2-а/356/31/14 від 30 січня 2015 року, виданому Березанським міським судом Київської області.

Помилкою вважає видачу одного виконавчого листа замість чотирьох, оскільки в судовому рішенні, на підставі якого видано цей лист, покладено на відповідача чотири обов'язки.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 4 червня 2015 року відмовлено у виправленні помилки.

Київський апеляційний адміністративний суд рішенням від 14 липня 2015 року ухвалу міського суду скасував та ухвалив нову про задоволення заяви. Виправлено помилку у виконавчому листі Березанського міського суду Київської області від 30 січня 2015 року.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені апеляційним судом, просить рішення цього суду змінити, виклавши абзац сьомий резолютивної частини в редакції, викладеній в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 18 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Як свідчать фактичні обставини справи, встановлені судами, рішенням Березанського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано наказ про звільнення ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста з контрольно-перевірочної роботи за нарахуванням та сплатою платежів відділу обліку надходження платежів УПФ від 18 квітня 2013 року. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста з контрольно-перевірочної роботи за нарахуванням та сплатою платежів відділу обліку надходження платежів УПФ з 18 квітня 2013 року. Зобов'язано УПФ нарахувати і виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 11 листопада 2014 року в розмірі 45 750,28 грн. Стягнуто з УПФ на користь ОСОБА_4 1 000 грн. відшкодування моральної шкоди. У решті в задоволенні позову відмовлено.

Зазначене рішення апеляційний судом від 16 грудня 2014 року змінено. Зобов'язано УПСЗН нарахувати і виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 3 лютого 2014 року згідно довідки про середню заробітну плату від 19 вересня 2014 року. В решті рішення залишено без змін.

При постановленні ухвали від 14 липня 2015 року, яка є предметом оскарження, апеляційний суд виправляючи помилку, допущену при видачі виконавчого листа, вказав на необхідність зобов'язання УПСЗН нарахувати та виплати ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 11 листопада 2014 року в розмірі 45 750,28 грн., тобто не врахував рішення від 16 грудня 2014 року, що свідчить про допущену помилку.

Проте згідно ухвали від 13 жовтня 2015 року таку помилку виправлено самим судом.

З урахуванням наведеного, підстав до задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника управління Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області відхилити, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

О.Ф. Ситников

В.В. Швець