Справа № 804/906/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 р. Справа № 804/906/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В., судді -Єфанової О.В., судді - Барановського Р.А., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -
16 лютого 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України (далі - третя особа), в якій просить визнати протиправними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження 9відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998; визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із тим, що виконавчий лист не містить відомості про ідентифікаційний код боржника - юридичної особи, а також оскільки у виконавчому документі відсутні дії примусового характеру, оскільки рішенням суду уже визнано протиправними дії та бездіяльність боржника відповідно до рішення суду. Позивач вважає рішення державного виконавця протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала суду клопотання про розгляд справи без участі, адміністративний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання з'явився, просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження,надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що виконавчий лист не відповідав статті 18 Закону України 2Про виконавче провадження», зокрема, у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності боржника (для юридичних осіб). З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Представник третьої особи Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 19.01.2016 звернулась до Міністерства юстиції України з листом №1196-0-33-16 щодо відкриття виконавчого провадження у справі №2а/0470/7992/12.
22 січня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч.І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із тим, що виконавчий лист не містить відомості про ідентифікаційний код боржника -юридичної особи, а також оскільки у виконавчому документі відсутні дії примусового характеру, оскільки рішенням суду уже визнано протиправними дії та бездіяльність боржника відповідно до рішення суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.
Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.
Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.
Судом встановлено, що відомості про ідентифікаційний номер або номер та серію паспорта боржника можуть бути надані лише на вимогу державного органу, яким ОСОБА_1 не є. Крім того, позбавлений такої можливості й суд, зважаючи на процедуру розгляду заяв про видачу виконавчого листа, який відбувається без судового засідання та виклику стягувача та боржника для заслуховування їхніх пояснень.
Таким чином, задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправними дії та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.
Задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 зареєстрована Міністерством юстиції України 19.01.2016, а оскаржувана постанова направлена на адресу позивача лише 26.01.2016. Колегія суддів не бере до уваги послання представника відповідача на те, що 25.01.2016 державним виконавцем було подано до канцелярії всі необхідні документи на відправку і вже відповідно після проходження реєстрації вихідної кореспонденції постанову про відмову та виконавчий лист було направлено на адресу стягувача, оскільки ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначений строк, а саме: про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів.
Згідно з частиною 3 статті 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі .
У відповідності до частини 2 статті 88 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
За вказаних обставин, оскільки позивачем не сплачено судовий збір у встановлений судом строк та відстрочено до ухвалення судового рушення, то останній підлягає стягненню з позивача за наслідками розгляду справи.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86,122, 128, 159-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998.
Визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було прийнято у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя (підпис) Суддя (підпис) Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 22.03.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко О.В. Єфанова Р.А. Барановський Н.В. Захарчук - Борисенко В.В. Кухар