Справа № 705/4142/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №705/4142/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А
20 квітня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сорочко Є.О.
суддів: Земляна Г.В.
Бистрик Г.М.
за участю секретаря Запорожченко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій, скасування протоколу та зобов`язання призначення пенсії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області (далі - УПФ України в м. Умані та Уманському районі) про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; визнання незаконним та скасування протоколу від 17.06.2015 р. №687; зобов`язання призначення такої пенсії відповідно до поданої заяви від 19.03.2015 р.
Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ України в м. Умані та Уманському районі щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Визнано незаконним та скасовано протокол УПФ України в м. Умані та Уманському районі від 17.06.2015 р. №687. Зобов`язано УПФ України в м. Умані та Уманському районі призначити позивачу таку пенсію відповідно до поданої ним заяви від 19.03.2015 р. №276.
На вказану постанову УПФ України в м. Умані та Уманському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до УПФ України в м. Умані та Уманському районі із заявою від 19.03.2015 р. №276 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом УПФ України в м. Умані та Уманському районі від17.06.2015 р. №6956/05 позивача повідомлено про відмову в задоволенні такої заяви протоколом від 17.06.2015 р. №687 мотивуючи тим, що із наданих позивачем документів неможливо встановити час виконання ним робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження.
Згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 8 років від віку, встановленого для одержання пенсій.
Частиною 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.03.2015 р. (перереєстроване згідно вимог законодавства), позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2).
При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом від 24.09.2015 р. №7, яким було відмінено рішення комісії від 26.02.2015 р. (протокол №2) в частині встановлення статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 , 1962 року народження та визнано недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 № 230895, виданого 10.03.2015 р., - визнано протиправним та скасовано постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 р. по справі №823/5208/15, яка згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 16.02.2016 р.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., документ, який засвідчує особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09 березня 1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Відповідно до абз. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф. 122, затверджена постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань №122 від 09 березня 1988 року, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії.
У разі неможливості подання довідки за формою ф. 122 для призначення пенсії на пільгових умовах надаються інші (первині) документи передбачені постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., що підтверджують період роботи в зоні відчуження, зокрема довідки військової установи або довідки архівної установи.
Як вбачається з військового квитка позивача, серії НОМЕР_2 від 18.05.1981 р., ОСОБА_1 з 15.04.1987 р. до 06.09.1987 р. виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Оране Іванківського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення та не віднесене до зони відчуження.
Відповідно до копії довідки від 19.12.2013 р. №171, виданої військовим комісаріатом на ім`я позивача, 14.04.1987 р. позивач був направлений Нововодолазьким РВК Харківської області на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії від 12.12.2014 р. №2 ОСОБА_1 отримував заробіток, який враховується при обчисленні пенсії за ліквідацію наслідків на ЧАЕС.
Посилання відповідача на відсутність у довідках відомостей щодо часу виконання позивачем робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження та те, що місцем дислокації частини було с. Оране Іванківського району Київської області не свідчать, що позивачем не могли виконуватися роботи поза межами дислокації такої частини у зоні відчуження, а відсутність у даних щодо конкретних днів виїзду у зону відчуження не може мати наслідком позбавлення позивача права на пільгову пенсію.
Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивач надав відповідачу документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджують, що він в період з 15 квітня 1987 року по 6 вересня 1987 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, куди був направлений 14 квітня 1987 року Нововодолазьким РВК Харківської області, позивач має право на призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, відмова в призначенні такої пенсії позивачу є неправомірною, тому протокол УПФ України в м. Умані та Уманському районі від 17.06.2015 р. №687 підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу УПФ України в м. Умані та Уманському районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2016 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Бистрик Г.М.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Бистрик Г.М.