Справа № 826/3495/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2016 року № 826/3495/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
доМіжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2015 №, №
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників, в якому просить суд визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2015 №, №.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не погоджується з висновками Акта перевірки щодо порушення позивачем відповідних положень Податкового кодексу України, оскільки висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки щодо порушень позивачем положень Податкового кодексу України при визначенні суми податку на додану вартість та від'ємного значення з ПДВ є хибними, базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Представник відповідача проти позову заперечував, при цьому посилаючись на те, що під час проведення перевірки встановлено, що Банком в порушення вимог п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст. 200 ПКУ за результатами невірного декларування суми залишку від'ємного значення податку на Додану вартість (Рядок 21.2 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного податкового періоду що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (рядок 24 декларації попереднього звітного періоду)», згідно поданого уточнюючого розрахунку за листопад 2013 року, занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 13 131 546,00 грн. За таких обставин, податковий орган просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Справа розглянуту в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 КАС України за клопотанням сторін про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

17 грудня 2015 відповідачем на підставі акта перевірки № 1135/28-10-43-10/00039019 від 01.12.2015, винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- , яким позивачу за порушення п.п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ПК України зменшено розмір від'ємного суми податку на додану вартість всього в розмірі 1 316 040 грн., в т.ч. за грудень 20014 в сумі 1 316 040 грн.

- , яким позивачу за порушення п.п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 16 414 432,50 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 13 131 546 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3 282 886,50 грн.

Не погоджуючись з правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, передумовою виникнення спірних правовідносин, стали наступні обставини.

Банк у листопаді 2012 року звертає стягнення на заставне майно позичальника вартістю 110 000 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 18 333 333,33 грн., оприбутковує це майно на баланс. У зв'язку із цим у листопаді 2014 року Банк подає уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2012 року (реєстраційний номер ), в якому задеклароване від'ємне значення ПДВ в сумі 15 194 488 грн. (рядок 19), яке переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. Одночасно у листопаді 2014 року Банком поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2012 року (реєстраційний номер ), де в рядку 21.1 відображене від'ємне значення ПДВ в сумі 15 194 488 грн.

Сума 15 194 488 грн. відображена в бухгалтерському обліку та податковому обліку Банку, що підтверджується меморіальним ордером від 28.11.2014 р. № 839792609 та меморіальним ордером від 28.11.2014 № 839792554 (з урахуванням поданих у листопаді 2014 уточнюючих розрахунків з ПДВ за жовтень 2012 р. та грудень 2013 p., відображено збільшення податкового кредиту на 38 906 000,00 грн. та 5 124 400 грн. відповідно), підтверджує факт наявності на кінець 2014 року від'ємного значення суми в розмірі 15 194 488 грн.

Однак, судом встановлено, що саме цю суму - 15 194 488 грн. податковий орган не враховував у наступних періодах при розрахунку податку і саме через це і були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

За 2014 рік Банк і податковий орган підписали Акт звірки з ПДВ від 16.01.2015 р. № 8643-20, в якому, в тому числі, відображена сума від'ємного значення ПДВ в розмірі 15 194 488,грн.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач у вересні 2015 при уточненні податкових зобов'язань з ПДВ на суму 164 580 грн. помилково не переніс від'ємне значення ПДВ в сумі 15 194 488 грн., яке вже раніше було задекларовано, зокрема у листопаді 2014.

У 2015 році Банк на підставі ст. 50 ПК України, самостійно виявивши помилки в попередній звітності, зробив уточнення у вересні 2015 року (21.09.2015 подав уточнюючі розрахунки за податкові періоди з грудня 2012 року по жовтень 2013 року). Уточнюючий розрахунок складений за новою формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966.

Згідно зі ст. 50 ПК України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Оскільки у 2015 році діяла інша форма уточнюючого розрахунку, а ніж в 2014 році, зокрема, змінилось значення деяких рядків декларації, то при переносі показників декларації за грудень 2012 року Банк помилково не переніс (допустив описку) від'ємне значення ПДВ в сумі 15 194 488 грн., відобразивши в цих уточнюючих розрахунках суми від'ємного значення з ПДВ лише в сумі 37 123 049 грн.

Тобто, є можливим дійти до висновку, що у випадку відсутності такої описки, перенесенню до уточнюючого розрахунку за грудень 2012 року у вересні 2015 року підлягало б від'ємне значення в сумі 15 194 488 грн. + 37 123 049грн. (уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ від 21.09.2015 року, реєстраційний номер : уточнювався період з грудня 2012 року по жовтень2013 року; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ від 21.09.2015 року, реєстраційний номер : уточнювався період з грудня 2012 року по жовтень 2013 року).

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ від 21.09.2015 року (реєстраційний номер ) уточнене податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 81 126 грн. Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ від 21.09.2015 року (реєстраційний номер ) уточнене податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 83 454 грн. Загальна сума ПДВ, на яку відбулись уточнення згідно з обома уточнюючими розрахунками складає 164 580грн. і ця сума підлягала сплаті Банком до бюджету.

На момент подання згаданих уточнюючих розрахунків в інтегрованій картці з ПДВ в органі ДФС України обліковувалась переплата з ПДВ перед бюджетом у сумі 261 883,19 грн. Закриття дебіторської заборгованості (у т. ч. штрафу та пені) Банк відобразив меморіальними ордерами від 22.09.2015 року №№ ,, , , , , , , , та 053859818. Таким чином, на всю суму, що підлягала сплаті за наслідками уточнення, Банком зменшений залишок на рахунку 3522, тобто зменшена переплата.

Банк, виявивши, що помилково (внаслідок описки) не переніс в уточнюючий розрахунок від 21.09.2015 року, яким уточнювався грудень 2012 року, від'ємне значення ПДВ в сумі 15 194 488 грн., зробив наступне уточнення: уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ від 07.12.2015 року за реєстраційним номером уточнив податкову декларацію з ПДВ за січень 2013 року, де відобразив не перенесену раніше суму від'ємного значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн. Одночасно також були уточнені наступні податкові періоди, по січень 2015 року включно. В уточнюючому розрахунку від 07.12.2015 року, яким уточнилась податкова декларація за січень 2015 року, співпав рядок Декларації, зокрема, сума 3 499 147 грн. була відображена Банком до моменту уточнення і така ж сума 3 499 147 грн. вийшла після уточнення, що, в свою чергу, підтверджує, що Банком була допущена описка щодо не перенесення суми від'ємного значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн. при здійсненні уточнення до декларації у вересні 2015 року.

Під час проведення перевірки Відповідачем не враховано від'ємне значення ПДВ у сумі 15 194 488 грн., яке виникло у декларації за листопад 2012 року (внаслідок набуття у власність заставного майна), що в подальшому відображалось в декларації за грудень 2012 року. Податковий орган помилково взяв за основу лише уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ від 28.11.2014 року за реєстраційним номером , яким уточнявся листопад 2013 року.

При цьому, відповідачем не відображено в акті перевірки факт того, що при наданні уточнюючих розрахунків з ПДВ Банком за грудень 2012 р. помилково не перенесено (допущено описку) від'ємне значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн., у результаті чого податковим органом необґрунтовано зроблений висновок про занижене податкове зобов'язання в розмірі 13 131 546 грн. та завищене від'ємне значення на суму 1 299 219 грн., а в ППР про завищення від'ємного значення на 1 316 040,00 грн.

Таким чином, оскільки фактично податкове зобов'язання Банком не занижене, а залишок від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в грудні 2014 року не завищений, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача порушень п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку позивач не вчиняв порушень норм законодавства з питань оподаткування, адже від'ємне значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн. вже було задеклароване ще у листопаді 2014 року, воно не виникло вперше у вересні 2015 року. Даний факт підтверджує відсутність протиправного діяння і, як наслідок, не породжує відповідальність, не породжує виникнення податку.

Позивачем на підтвердження відсутності податкового правопорушення до адміністративного позову подано ряд письмових доказів: меморіальні ордери, що підтверджують факт виникнення від'ємного значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн. ще у листопаді 2014 року; акт звірки з ПДВ, який підписаний позивачем і відповідачем, який підтверджує відсутність заборгованостей по ПДВ за 2014 рік, де вже була відображена, як в бухгалтерському обліку, так і в податковому обліку дана сума. Крім того, з моменту, коли Банк звернув стягнення на заставне майно - приміщення (поставив собі на баланс дане приміщення) в бухгалтерському обліку позивача приміщення до цього часу перебуває на балансі. Відсутність змін в бухгалтерському обліку по даному питанню сприймається судом як опосередкований доказ того, що позивачем була допущена описка і помилково не перенесено від'ємне значення ПДВ в розмірі 15 194 488 грн. в подальших уточнюючих розрахунках.

За таких обставин, оскільки фактичні обставини справи свідчать на користь відсутності підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з ПДВ та зменшення розміру від'ємного значення з ПДВ, то суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.12.2015 №, № Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників.

3. Стягнути судові витрати в сумі 265 957 (двісті шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 09 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Б. Федорчук