Справа № П/811/2569/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/41797/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року державне підприємство "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" (далі - ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд") пред'явило позов до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області (далі - ДФІ в Кіровоградській області) про

визнання протиправними та скасування пунктів 3, 6, 7, 8, 10, 11 вимоги ДФІ в Кіровоградській області №11-06-14-14/691 від 03 лютого 2014 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що з 29 жовтня по 13 грудня 2013 року ДФІ в Кіровоградській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" за період з 01 травня 2011 року по 01 жовтня 2013 року, за результатами якої складено акт від 20 грудня 2013 року.

03 лютого 2014 року відповідачем винесено вимогу №11-06-14-14/691 «Про усунення виявлених порушень за результатами ревізії», пунктами 3, 6, 7, 8, 10, 11 якої, відповідно передбачено:

вжити заходів щодо відшкодування Долинською міською радою різниці в сумі 6 660 477,20 грн. між сумою доходу, отриманого від надання послуг водопостачання та водовідведення за встановленим тарифом, та економічно обґрунтованими витратами на виробництво зазначених послуг (пункт 3);

відобразити в обліку дебіторську заборгованість за ТОВ "Екс Енергія" в розмірі 696 917 грн. та провести претензійно - позовну роботу з ТОВ "Екс Енергія" щодо відшкодування витрат; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок державних коштів витрат ТОВ "Екс Енергія", шкоду у сумі 696 917 грн. (пункт 6);

стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок державних коштів витрат, які документально не підтвердженні та є витратами сторонньої юридичної особи, в сумі 1 116 606, 50 грн. (пункт 7);

стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, кошти у сумі 2 914 788,51 грн. у порядку, визначеному чинним законодавством; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо безпідставно сплаченого єдиного соціального внеску та повернути зайво сплачені кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів) (пункт 8);

отримати відповідний дозвіл органу, уповноваженого управляти майном ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", та списати з балансу підприємства вартість незавершеного будівництва (приватизованих житлових будинків) (пункт 10);

стягнути з осіб, винних у нестачі об'єктів незавершеного будівництва, збитки у порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 11).

Відмовляючи в задоволені позову в частині визнання протиправними та скасування пунктів 3,6,7,8,11 вимоги ДФІ в Кіровоградській області від 03 лютого 2014 року, суд першої інстанції зазначив, що зазначені пункти вимоги стосуються відшкодування заподіяних збитків.

У зв'язку із цим та з урахуванням правової позиції Верховного Суду України (постанови від 15 квітня 2014 року № 21-40а14, від 13 травня 2014 року № 21-89а14, від 20 травня 2014 року №21-93а14, від 07 жовтня 2014 року № 21-368а14) суд першої інстанції прийшов до висновку, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту 10 вимоги ДФІ в Кіровоградській області від 03 лютого 2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладене в ньому стосується порядку формування балансу підприємства. Встановлений ДФІ факт порушення позивачем Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, відповідає фактичним обставинам, висновки ДФІ узгоджуються з законодавством.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги про усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, ДФІ в Кіровоградській області винесено вимогу від 03 лютого 2014 року № 11-06-14-14/691 «Про усунення виявлених порушень за результатами ревізії». При цьому оскаржувані пункти вимоги вказують, зокрема, на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, тому суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального і процесуального права, відмовляючи у задоволенні позову, підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, від 15 квітня 2014 року у справі № 21-63а14, від 07 жовтня 2014 року у справі

№ 21-368а14, від 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, від 07 липня 2015 року у справі № 818/1365/13-а, від 10 лютого 2015 року у справі № 21-632а14.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Посилання ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" в касаційній скарзі на не зазначення судами першої та апеляційної інстанцій порядку проведення списання з балансу ДП "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вартості незавершеного будівництва (приватизованих житлових будинків) є безпідставним, оскільки це не відноситься до компетенції суду.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" відхилити, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244-2 КАС України.

Судді: