Справа № 473/1004/16-а
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1004/16-а
УХВАЛА

"15" квітня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення отриманої нею без правових підстав державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї в розмірі 3 474 грн. 05 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан від 29.12.2014 року, останній була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї на період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року в сумі 644 грн. 81 коп., з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року 894 грн. 81 коп. щомісяця.

Разом з тим, при зверненні до управлінні соціальних виплат та компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради відповідач надала недостовірні відомості щодо доходів та майновий стан сім'ї, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, та як наслідок призвело до переплати вказаного виду державної соціальної допомоги в розмірі 3 474 грн. 05 коп.

Оскільки обумовлені кошти у встановлений термін відповідачем не були повернуті добровільно, зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилась, Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що рішенням управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 19.01.2015 року ОСОБА_1 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімї на період з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року в розмірі 644 грн. 81 коп., з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року - 894 грн. 81 коп. щомісячно. Вказане рішення було прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан від 29.12.2014 року.

Разом з тим при перевірці майнового стану відповідача було встановлено, що за чоловіком останньої - ОСОБА_2 зареєстровані три транспортних засоби: автомобілі «ЗАЗ 1102 47», «CEVROLET AVEO SF69Y», «SKODA OCTAVIA A5 1595», відповідно до повідомлення Центра надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міста Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області № 1100 від 09.04.2015 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Аналогічні положення передбачені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (із змінами).

При виявлені обумовленого факту позивачем було запропоновано відповідачу добровільно повернути надміру виплачені кошти за вказаний період на загальну суму 3 474 грн. 05 коп., але остання відмовилась.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Тобто вказані особи можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Як зазначалося вище позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів, які стали власністю відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що між сторонами виникли відносини приватноправового характеру, а не публічного.

З урахуванням викладеного, зазначена позовна заява не є справою адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-495 цс16 від 30.03.2016 року.

Згідно ст. 244-2 КАС України встановлено що рішення Верховного суду України прийняте по результатам розгляду судового рішення по мотиву неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права в подібних правовідносинах, являється обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить вказані норми права, і для всіх судів України. Суди зобовязані привести судову практику у відповідності з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст. ст. 158-160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по адміністративній справі за позовом департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру сплачених коштів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.В.Лузан