Справа № 815/240/16
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/240/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Гусев О.Г. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити витрати на відрядження, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за результатом якого (разом з уточненим адміністративним позовом), позивачі просять: визнати бездіяльність командування в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) протиправною та зобов`язати: - нарахувати і виплатити ОСОБА_1 витрати на відрядження в сумі 790 грн. та індексацію; - перерахувати і виплатити ОСОБА_2 неправильно нараховане забезпечення при переміщенні у розмірі 830, 75 грн. та індексацію грошового забезпечення. Позивачі просять задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові (а.с.4-6, 81-82).

В судове засідання 19.04.2016 року позивачі не з`явились, в адміністративному позові просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Заперечень по справі надано не було.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2016 року, розгляд справи призначений на 21.04.2016 року, в порядку письмового провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2011 року по січень 2015 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді помічника командира частини з правової роботи у військовому званні «майор юстиції». На підставі наказу Командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був переміщений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня 2007 року по березень 2015 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді старшого радіотелефоніста у військовому званні «старший солдат». На підставі наказу Командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » була переміщена для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

19 червня 2015 року Командиру в/ч польова пошта НОМЕР_2 електронною поштою АСУ „Дніпро начальником штабу першим заступником командира в/ч ПП НОМЕР_3 полковником ОСОБА_3 було направлено телеграму в якій зазначено, що в/ч ПП НОМЕР_2 має заборгованість по виплаті грошового забезпечення, індексації, підйомній допомозі та витрат на відрядження перед військовослужбовцями в/ч ПП НОМЕР_2 , а саме: майор юстиції ОСОБА_1 індексація, витрати на відрядження, старший солдат ОСОБА_2 виплати по грошовому забезпеченню, індексація. Та вказаною телеграмою просить командира в/ч ПП НОМЕР_2 зобов`язати помічника командира в/ч НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи провести на рахунок виниклої заборгованості та здійснення розрахунку перед вищезазначеними військовослужбовцями, про що повідомити командування в/ч ПП НОМЕР_3 .(а.с. 11)

30 вересня 2015 року та 02 грудня 2015 року на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ) було повторно направлено листи (а.с. 10, 12,13) з проханням виплатити заборгованість по грошовому забезпеченню, витратам на відрядження та індексу інфляції грошового забезпечення в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону). Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (ч.4,5 ст. 9 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.9-1 цього Закону при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Згідно п.1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України № 370 від 22.10.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 року за №940/6131 особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України № 370 від 22.10.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 року за №940/6131 передбачено, що розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.

Згідно п.1.13 інструкції „Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженої Наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, військовослужбовцям, відрядженим до органів державної влади, на підприємства, в установи, організації, у вищі навчальні заклади (далі - державні органи, установи та організації) із залишенням на військовій службі, прикомандированим до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування або сформованих ними органів (далі - Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування) із залишенням на військовій службі, а також направленим для проходження служби в інші військові формування, правоохоронні органи, правоохоронні органи спеціального призначення, спеціально уповноважений орган з питань цивільного захисту, спеціалізований державний орган транспорту, орган кримінально-виконавчої системи, державні органи та податкову міліцію (далі - військові формування та правоохоронні органи), якщо вони до дня відрядження (прикомандирування, направлення) не отримали грошового забезпечення за поточний місяць, виплата належного грошового забезпечення здійснюється до дня виключення зі списків особового складу у зв`язку з відрядженням (прикомандируванням, направленням) включно з урахуванням часу, необхідного для проїзду до нового місця служби.

Відповідно до п.3 ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до довідок №EFTI-VACD-G1PA-KPK7 та №T3LJ-T2EH-VEBD-IDQ5 від 16.04.2016 року(а.с.85,86) та листа (а.с. 75-76) відповідача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була виплачена заборгованість по індексації грошового забезпечення, шляхом зарахування на карткові рахунки військовослужбовців, відкриті в ПАТ КБ „Приватбанк у наступних сумах: ОСОБА_1 693, 70 грн., ОСОБА_2 1621, 16 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить висновку, щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині нарахування і виплати заборгованості по індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки відповідачем було виплачена вказана заборгованість.

Також відповідно до листа відповідача на виконання Ухвали від 22.01.2016 року (а.с. 75-76), судом встановлено, що у військової частини ПП НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_1 ) обліковується заборгованість по витратам на відрядження за 2014 рік перед ОСОБА_1 на загальну суму 790, 00 грн. та заборгованість по перерахунку грошового забезпечення на загальну суму 830, 75 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ) та зобов`язання нарахувати і виплатити ОСОБА_1 витрати на відрядження та ОСОБА_2 заборгованість по грошовому забезпеченню є правомірними та підлягають частковому задоволенню на підставі положень ч.1,2 ст.162 КАС України, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявної заборгованості.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно не виплачено ОСОБА_1 витрати на відрядження та ОСОБА_2 заборгованість по грошовому забезпеченню, а тому, адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити витрати на відрядження є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 122, 128, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 витрат на відрядження, ОСОБА_2 заборгованості по перерахунку грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 витрати на відрядження.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя О.Г. Гусев