Справа № 826/993/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2016 року № 826/993/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2
про скасування постанов від 14.01.2016, від 20.01.2016,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанов від 14.01.2016, від 20.01.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2016 по справі № 826/1594/16 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови від 27.01.2016, об'єднано в одне провадження адміністративну справу №826/1594/16 з адміністративною справою №826/993/16 та присвоєно об'єднаним справам загальний №826/993/16.

У судовому засіданні 17.03.2016 суд ухвалив залучити до участі в справі ОСОБА_2 в якості третьої особи без самостійних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч нормам чинного законодавства України були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 49811656 від 14.01.2016, про накладення штрафу від 20.01.2016 ВП № 49811656 та про накладення штрафу від 27.01.2016 ВП № 49811656, а тому вони підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, надала письмові заперечення на позов, в яких просила відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення на позов відповідач обґрунтовує тим, що оскаржувані постанови прийняті в межах повноважень державного виконавця відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Липовецький районний суд Вінницької області, розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконуючий обов'язки ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 про скасування наказу від 06.11.2015 року №962/к та поновлення на роботі, видав виконавчий лист № 136/2139/15-ц щодо примусового виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків Національного авіаційного університету та зазначив, що рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника допустити до негайного виконання.

14.01.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 136/2139/15-ц виданого 30.12.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області про поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49811656, яка 14.01.2016 була передана до канцелярії НАУ (боржника).

20.01.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві складено акт, яким встановлено, що станом на 20.01.2016 рішення суду про поновлення на займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків Національного авіаційного університету не виконано та зазначено, що згідно усного повідомлення боржника відсутня дана посада в університеті.

20.01.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення штрафу ВП № 49811656, якою за невиконання рішення суду накладено на посадову особу-боржника: Виконуючого обов'язки ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 штраф у розмірі 680,00 грн., яка 21.01.2016 була передана до канцелярії НАУ (боржника).

27.01.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві складено акт, яким встановлено, що станом на 27.01.2016 рішення суду не виконано у зв'язку із скороченням посади проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків.

27.01.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення штрафу ВП № 49811656, якою за невиконання рішення суду накладено на посадову особу-боржника: Виконуючого обов'язки ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 штраф у розмірі 1360,00 грн., яка 28.01.2016 була передана до канцелярії НАУ (боржника).

ОСОБА_1, не погоджуючись з постановами про відкриття виконавчого провадження № 49811656 від 14.01.2016 та про накладення штрафу від 20.01.2016 ВП № 49811656, від 27.01.2016 ВП 49811656, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною першою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Позивач стверджує, що виконавчий лист № 136/2139/15-ц виданий 30.12.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області не відповідає вимогам частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ЄДРПОУ Національного авіаційного університету не відповідає дійсному ідентифікаційному коду, а адреса стягувача зазначена неповністю, зокрема відсутні район і область.

Суд звертає увагу, що державний виконавець перед відкриттям виконавчого провадження зобов'язаний перевірити наявність у виконавчому листі всіх обов'язкових реквізитів, однак не зобов'язаний встановлювати їх правильність, крім того зазначення неповної адреси: відсутність району та області не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист № 136/2139/15-ц виданий 30.12.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області містить всі обов'язкові реквізити, зокрема, повне найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код: Національний авіаційний університет, просп. Космонавта Комарова 1, м. Київ, ЄДРПОУ 0113233; прізвище, ім'я та по батькові стягувача, його місце проживання чи перебування, індивідуальний ідентифікаційний номер: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Крім того, ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016 по справі № 136/120/16-ц внесено виправлення до виконавчого листа № 136/2139/15-ц виданого Липовецьким районним судом Вінницької області 30.12.2015, а саме: зазначено, що вірним ЄДРПОУ боржника Національного авіаційного університету є 011232330 замість 0113233.

Також, позивач зазначає, що державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження № 49811656 від 14.01.2016 не вказано строк у який необхідно самостійно виконати рішення.

Частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Водночас, згідно із частиною четвертою 25 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Як підтверджується матеріалами справи, виконавче провадження № 49811656 було відкрито на підставі виконавчого листа № 136/2139/15-ц виданого 30.12.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області про поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків Національного авіаційного університету, в якому зазначено, що рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника допустити до негайного виконання.

Відтак, твердження позивача щодо протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження № 49811656 від 14.01.2016 є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому позовна вимога про скасування вищенаведеної постанови є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частиною першою статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до статті 76 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Отже, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника виконується негайно, а саме: не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження шляхом видачі посадовою особою, якою було прийнято незаконне рішення про звільнення відповідного наказу або розпорядження про поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, рішення суду про поновлення третьої особи (стягувач у ВП) на займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків Національного авіаційного університету не виконано, оскільки в університеті відсутня дана посада.

Позивач наголошує, що державним виконавцем не надано будь-яких роз'яснень щодо іншого порядку виконання рішення суду, а тому відсутні підстави стверджувати, що рішення суду не виконано без поважних причин.

Відповідно до части першої статті 221 Цивільного процесуального кодексу України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно із статтею 217 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Суд звертає увагу, що саме суд, який виніс рішення про поновлення на роботі уповноважений роз'яснити рішення суду, яке є незрозумілим та визначити порядок його виконання, а не державний виконавець, який здійснює лише примусове виконання такого судового рішення.

Позивач не надав доказів звернення до Липовецького районного суду Вінницької області із завами про роз'яснення судового рішення та про визначення порядку його виконання.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази поважності причин невиконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області по справі № 136/2139/15-ц щодо поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків Національного авіаційного університету.

Таким чином, постанови ВП № 49811656 від 20.01.2016 та від 27.01.2016 про накладення на особу-боржника: Виконуючого обов'язки ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 штрафів в розмірах 680,00 грн. та 1360,00 грн. є правомірними, оскільки винесені в межах правового поля.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов