Справа № 826/22971/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 квітня 2016 року 08:15 справа №826/22971/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Пежо Сітроен Україна"
доМіжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пежо Сітроен Україна" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Пежо Сітроен Україна") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі по тексту - відповідач, МГУ-ЦО), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02 липня 2015 року № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/22971/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 18 лютого 2016 року представники позивача позовні вимоги підтримали, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення МГУ-ЦО від 02 липня 2015 року № згідно з підпунктами 54.3.2 та 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ, абзацом 1 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 7 статті 36 Митного кодексу України, пункту 2.4 та 5.1 Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, ТОВ "Пежо Сітроен Україна" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання на суму 1 658 250,19 грн., у тому числі за основним платежем на 1 326 564,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 331 641,04 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення МГУ-ЦО від 02 липня 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення абзацу першого пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України ТОВ "Пежо Сітроен Україна" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 331 641,15 грн., у тому числі за основним платежем на 265 312,92 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 66 328,23 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (ПН 36872294) вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо законності отримання пільг і звільнення від оподаткування митними платежами за окремими МД за період з 26 червня 2013 року по 21 листопада 20136 року, від 15 червня 2015 року №н3/15/28-10-42-30/ (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено, що при декларуванні товару "автомобілі PEGEOUT 408" за митними деклараціями №125110003/2013/123164 від 26 червня 2013 року, №125110003/2013/123468 від 08 липня 2013 року, №125110003/2013/124569 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124576 від 09 серпня 2013 року, №125110003/2013/124577 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124578 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124579 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124580 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124696 від 23 серпня 2013 року, №125110003/2013/124699 від 23 серпня 2013 року, №125110003/2013/124923 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124928 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124933 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124936 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/125987 від 28 жовтня 2013 року, №125110003/2013/126060 від 31 жовтня 2013 року, №125110003/2013/126332 від 21 листопада 2013 року, ТОВ "Пежо Сітроен Україна" порушено пункт 7 статті 36 Митного кодексу України та пункти 2.4, 5.1 Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, в результаті чого до товару "автомобілі PEGEOUT 408", що ввезений за зазначеними вище митними деклараціями не може бути застосовано звільнення від оподаткування при сплаті ввізного мита та на підставі цього необґрунтовано надано (отримано) пільги і звільнено від оподаткування (сплати) ввізним митом на суму 1 326 564,92 грн.

Крім того, відповідачем встановлено порушення ТОВ "Пежо Сітроен Україна" пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 265 312,92 грн.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, мотивуючи позовні вимоги тим, що імпортований позивачем товар "автомобілі PEGEOUT 408" відповідає вимогам, встановленим у Правилах визначення країни походження товарів, а відтак, відповідач безпідставно зробив висновок про неправомірне застосування пільги зі сплати ввізного мита, вказавши про не виконання операції "установлення котушки запалювання" при виробництві автомобілів з дизельними двигунами марки "PEGEOUT 408", яка є обов'язковою для надання товару походження на умовах вільної торгівлі.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується наступними мотивами.

Судом встановлено, що між ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (покупець) та ТОВ "Пежо Сітроен Рус" (продавець) укладено контракт від 13 вересня 2012 року №13/09/12-01, відповідно до умов якого, продавець поставлятиме покупцю нові автомобілі марки PEGEOUT/ CITROEN для дистрибуції на українському ринку.

На виконання умов контракту ТОВ "Пежо Сітроен Україна" оформлено товар за наступними митними деклараціями: №125110003/2013/123164 від 26 червня 2013 року, №125110003/2013/123468 від 08 липня 2013 року, №125110003/2013/124569 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124576 від 09 серпня 2013 року, №125110003/2013/124577 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124578 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124579 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124580 від 19 серпня 2013 року, №125110003/2013/124696 від 23 серпня 2013 року, №125110003/2013/124699 від 23 серпня 2013 року, №125110003/2013/124923 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124928 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124933 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/124936 від 30 серпня 2013 року, №125110003/2013/125987 від 28 жовтня 2013 року, №125110003/2013/126060 від 31 жовтня 2013 року, №125110003/2013/126332 від 21 листопада 2013 року.

З метою застосування пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом, ТОВ "Пежо Сітроен Україна" при митному оформленні вищезазначених товарів надані сертифікати про походження товару форми СТ-1: RUVA 2942634 від 13 червня 2013 року, RUVA 2942722 від 21 червня 2013 року, RUVA 2942976 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942975 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942973 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942977 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942972 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942974 від 13 серпня 2013 року, RUVA 2942994 від 19 серпня 2013 року, RUVA 2942993 від 19 серпня 2013 року, RUVA 3075044 від 26 серпня 2013 року, RUVA 3075022 від 27 серпня 2013 року, RUVA 3075023 від 27 серпня 2013 року, RUVA 3075047 від 28 серпня 2013 року, RUVA 3075282 від 22 жовтня 2013 року, RUVA 3075280 від 22 жовтня 2013 року. RUVA 3075286 від 24 жовтня 2013 року.

Частиною першою статті 300 Митного кодексу України передбачено, що умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Такі умови визначені Договором про зону вільної торгівлі держав учасниць Співдружності Незалежних Держав від 18 жовтня 2011 року, ратифікованим Законом України від 30 липня 2012 року №5193-ІV.

Статтею 2 зазначеного Договору передбачено, що сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід'ємною частиною цього Договору

Для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів (далі по тексту-Правила), що є невід'ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року (стаття 4 Договору), ратифікованою Україною із застереженням Законом від 06 липня 2011 року №3592 - VI.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення щодо визначення країни походження товару закріплені в Правилах.

Так, згідно з пунктом 2.1 Правил країною походження товару в конкретній державі учасниці Угоди (про Правила визначення країни походження товарів у СНД), на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

Відповідно до пункту 1 статті 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до пункту 5.1 Правил товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленими Правилами визначення країни походження товарів.

Згідно з пунктом 6.1 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару.

Пунктом 6.3 Правил передбачено, що під час вивезення товарів з держав - учасниці Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства (надалі уповноважений орган).

Стаття 43 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару.

Так, відповідно до частини першої статті 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують крану походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару, у відповідності до частини третьої статті 43 Митного кодексу України, - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення.

Надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені пунктом 6.1 Правил та статті 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, які підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.

Згідно з пунктом 6.7 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката або відомостей, що в ньому містяться, митний орган країни ввезення може звернутися до уповноваженого органу, який засвідчив сертифікат, або до компетентних органів країни походження товарів з мотивованим проханням надати додаткові або уточнюючі відомості, включаючи прохання, пов'язані з вибірковими перевірками сертифікатів, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у графі 9 сертифікатів про походження товару форми СТ-1, органом, уповноваженим на його видачу, Калузькою ТПП, визначено критерій походження "Д8703", що згідно пунктом 7.4 Правил визначення країни походження товарів, свідчить, що товар підданий достатній обробці (переробці в Російській Федерації) із зазначенням перших чотирьох цифр коду товарної позиції.

З метою підтвердження інформації, викладеної у зазначених вище сертифікатах, відповідачем 23 серпня 2013 року та 09 грудня 2013 року направлено запити №6.1-45/1/12-2216 та №6.1-45/1/12-5257 до Калузької ТПП РФ з проханням надати документи, на підставі яких видавалися сертифікати та з питанням, чи встановлювалися на автомобілі "PEGEOUT 408" котушки запалення під час їх виготовлення в Росії.

28 грудня 2013 року Калузькою ТПП РФ надано відповідь, що в актах експертизи було помилково зазначено про виконання операції зі встановлення котушки запалювання при виробництві, оскільки така операція фактично не проводиться в дизельних автомобілях.

При цьому, Калузька ТПП підтвердила факт видачі та достовірність даних Сертифікатів походження товарів форми СТ-1, а виробництво автомобілів з дизельним двигуном задовольняє всі умови для надання товару статусу російського походження.

Враховуючи зазначене, відповідач прийшов до висновку, що у зв'язку з тим, що у виробництві автомобілів з дизельними двигунами марки "PEGEOUT 408" не виконується операція "установлення котушки запалювання", яка є обов'язковою для надання товару походження на умовах вільної торгівлі, поставлений товар не відповідає критеріям походження Правил та як наслідок не надає права на застосування пільгового режиму оподаткування.

Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача, керуючись наступним.

Згідно з Товарною номенклатурою зовнішньоекономічної діяльності моторні транспортні засоби класифікуються у товарних позиціях 8702-8704 (додаток 1 до Правил - Перелік умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар вважається таким, що походить з тієї країни, у якій вони мали місце, серед яких є, зокрема, виконання технологічної операції "установлення котушки запалювання".

Пунктом 2.1 Примітки до додатку 1 до Правил передбачено, що умови й операції, зазначені в графі третій цього Переліку, у тому числі вимога щодо встановлення котушки запалювання) повинні здійснюватися лише стосовно використовуваних для виготовлення продукту матеріалів іноземного походження.

Відповідно до пункту 2.4 Правил у разі участі у виробництві товару третіх країн, крім держав - учасниць Угоди, країна походження товару визначається відповідно до критерію достатньої обробки (переробки) товару.

Критерій достатньої обробки (переробки) може виражатися виконанням таких умов:

а) зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків, що сталася в результаті обробки (переробки);

б) виконання необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, на території якої ці операції мали місце;

в) правило адвалорної частки, коли вартість використовуваних матеріалів іноземного походження досягає фіксованої процентної частки в ціні кінцевої продукції.

Основною умовою критерію достатньої обробки (переробки) є зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків. Ця умова застосовується до всіх товарів, за винятком товарів, уключених до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, у якій вони мали місце (далі - Перелік) (додаток 1, який є невід'ємною частиною цих Правил).

До цього Переліку як одна з умов може бути включено правило адвалорної частки як самостійно, так і в поєднанні з виконанням інших необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, викладених у підпункті "б" цього пункту.

Як зазначено позивачем, з урахуванням того, що котушки запалювання не використовуються при виробництві автомобілів з дизельним двигуном, то відповідно вони відсутні в переліку матеріалів (деталей) іноземного походження, використаних у виробництві автомобілів.

Тобто, якщо одним із елементів автомобіля є матеріал іноземного походження - котушка запалювання, то до такого автомобіля застосовується умова виконання технологічної операції з її встановлення, якщо ж цього елементу немає у зв'язку з конструктивною особливістю, то, відповідно, і умова щодо її встановлення до автомобіля не застосовується.

Водночас, позивач, обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що відповідно до вимог абзацу другого пункту 2.6 Примітки 2 до Переліку у тих випадках, коли в рамках однієї умови чи операції є яке-небудь обмеження, у встановлене стосовно одного матеріалу, й одночасно з цим є інші обмеження, установлені стосовно інших матеріалів, то ці обмеження застосовуються лише відносно тих матеріалів, які реально були використані під час виготовлення продукту.

З аналізу вищенаведених правових норм суд приходить до висновку, що вимоги графи 3 Переліку в частині встановлення котушки запалювання не можуть поширюватися на матеріали (котушки), які в дійсності не використовувалися під час виготовлення автомобілів.

Враховуючи зазначене, не встановлення котушки запалювання, яке взагалі не передбачається для автомобіля із дизельним двигуном, не може вважатись порушення Додатку 1 (Переліку умов, виробничих і технологічних операцій), під час виконання яких товар вважається таким, що походить з тієї країни, оскільки відсутність такої операції не позбавляє можливості визначити країну походження автомобілів "PEGEOUT 408" з дизельним двигуном згідно Правил та не порушує єдності технологічної операції, передбаченої позицією 8702-8704 Додатку 1 до Правил.

Оскільки встановлення котушки запалювання на спірних автомобілях не передбачалося взагалі, а порушення виконання інших операцій відповідачем не встановлено, суд зазначає, що при виготовленні автомобілів "PEGEOUT 408" виробником були виконані усі технологічні операції, передбачені Переліком Примітки 2 Додатку 1 до Правил.

Вищенаведене підтверджується листом виробника імпортованих автомобілів - ТОВ "ПСМА Рус" від 24 грудня 2013 року №Т-1224/3 та актом експертизи від 24 жовтня 2013 року №828/13, складений Калузькою ТПП РФ.

Відповідно до частини першої статті 43 Митного кодексу України визначено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Так, всі сертифікати походження товару СТ-1 подані позивачем до митного оформлення, містять обов'язкові реквізити.

Водночас Розділ 9 Правил встановлює виключний перелік підстав для невизнання митним органом сертифікатів походження товару СТ-1.

Пунтк 9.3 Правил передбачає, що Сертифікат може бути не визнаний дійсним митними органами країни ввезення в разі, якщо:

протягом сумарного строку 6 місяців (3 місяці з дати первинного запиту й 3 місяці з дати повторного запиту) митними органами країни ввезення не отримана відповідь стосовно запитуваного сертифіката від компетентних органів країни вивезення або країни походження товару;

у митних органів країни ввезення є підтверджені відомості від компетентних органів країни вивезення про те, що сертифікат не видавався (фальсифікований) або виданий на підставі недійсних документів та (або) недостовірних відомостей;

за результатами досліджень, здійснених митними органами країни ввезення, і на основі інформації, отриманої за запитами, надісланими до компетентних органів країни вивезення або країни походження товару, митними органами країни ввезення виявлено, що сертифікат форми СТ-1 видано з порушеннями вимог, установлених цими Правилами.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що компетентний орган країни походження автомобілів підтвердив усі відомості, викладені у поданих позивачем сертифікатах, а також додержання Правил визначення країни походження.

Отже, суд зазначає, що наявність технічної помилки не спростовує дійсність сертифікатів про походження країни товару за формою СТ-1.

Крім того, суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року по справі №826/5640/14 за позовом ТОВ "Пежо Сітроен Україна" до Київської митниці Міндоходів про скасування рішення, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, встановлювались обставини дотримання позивачем Правил визначення країни походження при поставці спірного товару.

Частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України нормативно документально не підтверджуються, а збільшення податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 02 липня 2015 року № та № та про наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, МГУ-ЦО не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Пежо Сітроен Україна" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пежо Сітроен Україна" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 02 липня 2015 року № та №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пежо Сітроен Україна" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 848,00 грн. (двадцять дев'ять тисяч вісімсот сорок вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко