Справа № 744/124/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №744/124/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Попович В.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільського голови села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області Бурея Рустама Давлатовича на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сільського голови села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області Бурея Рустама Давлатовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправним розпорядження від 26 листопада 2016 року №11-0,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Сільського голови села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області Бурея Рустама Давлатовича, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив суд визнати протиправним розпорядження від 26 листопада 2015 року №11-0 «Про збереження середньої заробітної плати за ОСОБА_4».

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в якій просить скасувати постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 з 25.04.2006 обіймала посаду секретаря Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області.

Розпорядженням Сільського голови села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області Бурея Рустама Давлатовича від 26 листопада 2015 року №10-0 на підставі рішення першої сесії сьомого скликання Тимоновицької сільської ради від 26 листопада 2015 року звільнено секретаря сільської ради ОСОБА_4 у зв'язку з закінченням повноважень та не обранням на новий строк.

Також, того ж дня, ОСОБА_4 подано заяву, в якій просила вирішити питання про збереження за нею середньої заробітної плати на період її працевлаштування, що передбачено частиною другою статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у зв'язку з неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи у ФО-П ОСОБА_5; до заяви було додано довідку від 30.11.2015, згідно якої ОСОБА_4 відсутня в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В подальшому розпорядженням відповідача від 26 листопада 2015 року №11-0 здійснено забезпечення за ОСОБА_4 на період її працевлаштування (але не більше шести місяців) середньої заробітної плати, яку вона одержувала на посаді секретаря сільської ради; зобов'язано ОСОБА_4 повідомити виконком сільської ради про своє працевлаштування у триденний термін.

Згідно довідки, що складена головним бухгалтером Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області та надана на вимогу позивача, у період з листопада 2015 року по січень 2016 року ОСОБА_4 було нараховано 9815,84 грн та виплачено з урахуванням обов'язкових відрахувань 8196,22 грн.

Не погоджуючись із розпорядженням від 26 листопада 2015 року №11-0 «Про збереження середньої заробітної плати за ОСОБА_4» позивач 11 лютого 2016 року, як член громади, звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

Проте, 12 лютого 2016 року розпорядженням відповідача скасовано своє розпорядження від 26 листопада 2015 року №11-0 «Про збереження середньої заробітної плати за ОСОБА_4» та зобов'язано ОСОБА_4 повернути нараховані кошти.

Згідно квитанції від 12.02.2016 №207 ОСОБА_4 було повернуто 8055,53 грн.

У зв'язку із наведеним, позивач під час розгляду справи судом першої інстанції зменшив позовні вимоги та просив визнати протиправним розпорядження від 26 листопада 2015 року №11-0 «Про збереження середньої заробітної плати за ОСОБА_4».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного розпорядження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Система місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 5 Закону включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно частини шостої статті 42 Закону при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Частина одинадцята статті 59 Закону передбачає, що в актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає в с. Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, відповідно, враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів вважає, що позивач має право на реалізацію свого права на участь у місцевому самоврядуванні, зокрема, шляхом оскарження розпоряджень сільського голови.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Як вбачається з матеріалів справи секретаря Тимоновицької сільської ради ОСОБА_4 звільнено у зв'язку з закінченням повноважень.

Згідно положень частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, зокрема є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Положеннями статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що колишньому секретарю сільської ради могло б гарантуватися збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість надання попередньої роботи (посади), а у разі її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації, проте, під час винесення спірного розпорядження відповідачем таких обставин не встановлено, тому останнє є протиправним.

Відповідно до частини восьмої та десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За таких обставин, оскільки відповідач скасував своє розпорядження до звернення позивача до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов та протиправним оскаржуване розпорядження.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сільського голови села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області Бурея Рустама Давлатовича залишити без задоволення, постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 18.04.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.