Справа № 813/7461/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ К/800/46641/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орієнт-Експрес" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орієнт-Експрес" до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 119, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказу, визнання протиправними та скасування декларацій, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Орієнт-Експрес" звернулось з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 119, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказу, визнання протиправними та скасування декларацій, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В запереченнях третя особа - ОСОБА_4 просила залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що на замовлення громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Капітель К» виготовлено проектні пропозиції засклення галереї у будинку по АДРЕСА_1.

21 липня 2011 року наказом № А-239 Департаментом містобудування Львівської міської ради громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5 затверджено вимоги до архітектурно планувальної частини проекту часткового засклення галереї будинку по АДРЕСА_1 з пристосуванням під промтоварний магазин.

01 листопада 2011 року Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано за НОМЕР_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт.

11 вересня 2014 року Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

23 вересня 2014 року видано свідоцтво про право власності на це нерухоме майно, про що зроблений відповідний реєстраційний запис та видано відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, позивач заявив цей позов.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов висновку, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, в редакціях, що діяли на момент реєстрації спірних декларацій.

За змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Із змісту положень статті 6 цього кодексу вбачається, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Правові акти індивідуальної дії породжують права і обов'язки тільки у тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Між тим, позивач оскаржив наказ - акт індивідуальної дії, за відсутності при цьому у останнього прав чи обов'язків, оскільки оскаржуваний дозвіл не породжує для нього права на захист у сфері публічно-правових відносин, тобто і права на звернення із цим адміністративним позовом.

Таким чином відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії не породжує і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом, оскільки не стосуються його безпосередньо.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи (в т.ч. декларація про початок виконання будівельних робіт), що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Утім судами встановлено, що 11 вересня 2014 року Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, подану замовниками по завершенню будівельних робіт із реконструкції з частковим заскленням галереї з влаштуванням магазину промислових товарів на АДРЕСА_1.

Отже, згідно приписів законодавства вбачається, що вказана декларація про початок виконання будівельних робіт станом на момент звернення позивача до суду втратила свою чинність у зв'язку із реєстрацією декларації про готовність об'єкту до експлуатації, і, відповідно, не породжує будь-яких правових наслідків для виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків позивача в сфері публічно-правових відносин.

Щодо вимог про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11 вересня 2014 року №ЛВ 54, суд зазначає таке.

Положенням ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

У вказаному Порядку, в редакції, чинній на момент реєстрації декларації (п. 17 - п. 21), визначено положення щодо реєстрації декларації, згідно з якими реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрація декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно із ч. 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Частиною 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Вказані положення кореспондуються із ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині відповідальності замовника за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт.

Утім, згідно із ч.ч. 2-4 ст. 39-1 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування. Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством. До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подані з помилками повідомлення або декларацію чи виявлені в них недостовірні дані не застосовуються.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм, Інспекція під час вчинення дій щодо реєстрації декларацій перевіряє повноту даних, зазначених у ній, що включає в себе перевірку правильності заповнення бланку декларації та достатності даних для її реєстрації, а на замовника, в свою чергу, покладено відповідальність як за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та і у декларації про початок виконання будівельних робіт. Наслідком подання недостовірних даних є скасування декларації лише інспекцією державного архітектурно-будівельного відповідно до вказаної норми закону.

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Між тим, на думку колегії суддів, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, а також нормативного обґрунтування того, що оскаржуваним рішенням порушені його права.

Так, позивач не надав документ, який би підтверджував його речове право на спірне майно. Крім того позивач не зміг надати нормативне обґрунтування того, що знаходження на земельній ділянці, про яку він вказує, майна третіх осіб, порушує його права. Натомість сам факт подання недостовірних даних до спірної декорації не може порушувати право позивача.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів про відсутність підстав для задоволення цього позову.

Позивачем також не доведено і обставин порушення його права в частині визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки під час вирішення справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій не допущені порушення у застосуванні норм процесуального та матеріального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орієнт-Експрес" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: