Справа № 826/11147/15
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/44676/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Веденяпін О.А., перевіривши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №826/11147/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрросмонтаж" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без руху та встановлено 30-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки скаржник не надав документа про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві отримала 30 жовтня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2015 року, яку отримано скаржником 24 грудня 2015 року, продовжено відповідачу строк на 30 днів для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року, яку отримано скаржником 25 лютого 2016 року, повторно продовжено відповідачу строк на 30 днів для усунення недоліків касаційної скарги.

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, в якій він потворно просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність можливості сплатити судовий збір, та, у разі відмови у задоволенні цього клопотання, повторно просив продовжити йому процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не вбачається, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", чинного на час вчинення процесуальної дії, передбачено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року №2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі скаржника не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Враховуючи те, що скаржнику двічі вже продовжувався строк для усунення недоліків касаційної скарги, його клопотання в цій частині також задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, недоліки касаційної скарги скаржником не усунено.

Відповідно до частини третьої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 88, 102, 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про звільнення від сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №826/11147/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрросмонтаж" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційну скаргу залишити у суді касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Веденяпін