Справа № 2-а-30/10
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-30/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.02.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Юхно С.П.,

при секретарі Гарест О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управлінню ОСОБА_2 України в Полтавській області, ДАІ м. Полтави про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ДАІ м. Полтави про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

У позові зазначав, що 08 жовтня 2009 року інспектор ДПС взводу ВПС ВДАІ м. Полтава ОСОБА_3 відносно нього виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З даною постановою він не погоджується, оскільки він здійснював маневр для розвороту на зустрічну смугу рух.

Ухвалою суду від 12 січня 2010 року до участі у справі в якості відповідача залучено Управління ОСОБА_2 України в Полтавській області (а.с.13).

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів по справі в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи про що свідчать повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення ( а.с.18, 19).

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу можу бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі з наступних підстав:

Ухвалою суду 12 січня 2010 року (а.с.13) відповідачів зобов'язано надати суду до 2 лютого 2010 року заперечення на позовну заяву, та витребувано докази по справі, а саме: інформацію про те, яким спеціальним технічним засобом зафіксовано порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, із зазначенням його номера та інших даних, документи його придатності до використання (копію сертифікату, документи про допуск даного технічного засобу для застосування в Україні, його повірку, погрішність при вимірах тощо), хто з працівників ДАІ встановив порушення правил дорожнього руху, чи знаходився на чергування ІДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави та АТІ підпорядкованої ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 08 жовтня 2009 року, в який період часу та на якому відрізку автошляху, чи складав він протоколи про вчинення адміністративного правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, чи був він наділений повноваженнями на їх складання, документи на підставі, яких винесено постанову № 017207 серія ВІ в справ про адміністративне правопорушення (фотознімки тощо) та інші документи на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Станом на момент розгляду справи вимога суду відповідачами не виконана, доказів вини правопорушника суду не надано та не вказано підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного прозову.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2009 року інспектор ДПС взводу ВПС ВДАІ м. Полтави ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_1 8 жовтня 2009 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ДЕУ-Нексія державний номерний знак ВІ 25-75 АХА, та рухаючись по вул. Зінківська, 62 в м. Полтаві, яка має дві смуги руху в одному напрямку, допустив рух даного авто по крайній лівій смузі при умові, що інша була вільною ( а.с. 3).

Цього ж числа винесена постанова серії ВІ № 017207, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. ( а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення наступає у випадку перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Статтею 254 цього ж Кодексу про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол не складається у випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження фіксується на місці вчинення правопорушення (стаття 258).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органу внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що твердження позивача, що інспектор ДПС не мав права складати відносно нього протокол та виносити постанову, є безпідставними та не ґрунтуються на законі, тому позовні вимоги в частині встановлення відсутності компетенції інспектора ДАІ складати протокол задоволенню не підлягають.

Як вбачається із змісту протоколу позивач не погоджувався з даним протоколом та наполягав на тому, що він не порушував правила дорожнього руху та рухався з дозволеною швидкістю.

Такі ж пояснення позивач надав у судовому засіданні.

У протоколі не вказано, що допущене позивачем правопорушення зафіксовано технічними засобами.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення.

Позивач суду пояснив, що дійсно від 8 жовтня 2009 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем рухався по вул. Зінківська, 62 в м. Полтаві, яка має дві смуги руху в одному напрямку, по правій полосі руху. З метою щоб не було різкого повороту в лівий бік, він за 30 50 метрів до розвороту, переконавшись, що ліва смуга вільна, включив лівий поворот та перестроївшись у ліву смугу для здійснення маневру розвороту. Працівник ДАІ, який знаходився у місці розвороту зупинив його та повідомив, що він неправомірно рухався

Пункт 11.5 Правил дорожного руху передбачає, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрамку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на ліввому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Беручи до уваги, що позивач перестроївся у ліву смугу для здійснення розвороту, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2009 року підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку про те, що в разі скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 122 ч. 2, ст. 287-289 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управлінню ОСОБА_2 України в Полтавській області, ДАІ м. Полтави про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС взводу ВПС ВДАІ м. Полтави ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 017207 від 8 жовтня 2009 року, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф в розмірі 425 грн., а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4