Справа № 201/2286/16-а (2-аз/201/1/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 рокусправа № 201/2286/16-а (2-аз/201/1/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Кітаєв С.С. (дов. від 01.02.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кітаєва Станіслава Сергійовича

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року

за заявою ОСОБА_2

про забезпечення позову

у справі № 201/2286/16-ц

за позовом ОСОБА_2

до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кітаєва Станіслава Сергійовича

про визнання дій незаконними та неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому просив:

Визнати неправомірними та незаконними виконавчі дії державного виконавця Кітаєва С.С., Ковтун Д.В. та начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції України Овсюк О.А.

Зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського Міністерства юстиції України:

- виключити з акту опису та звільнити з під арешту будівлі Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1,б2,б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер О, підпірні стіни №11, та №12, мостіння І;

- внести в заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна і в інформаційне повідомлення про електронні торги нерухомого майна відповідні зімни, виключивши будівлі Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер О, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І із відомостей про майно, яке передається на реалізацію, змівши його склад, характеристики, опис, включно, розмір площі; внести інформацію про орендарів та інших користувачів приміщення; внести відомості про чинні обтяження майна згідно з Іпотечним договором № PM-SME301/173/2007 від 22.08.2007, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек; - внести зміни в вартість майна, що передається на реалізацію, визначену відповідно до ст.. 58 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням виключення із складу майна будівлі Б1-1, приміщення А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, естакади б1, б2, б3, вхід у склад в-1, тамбури г-1, г1-1, ганки г, г1, контейнер О, підпірні стіни №11 та №12, мостіння І;

- здійснити уцінку майна шляхом зменшення початкової ціни продажу майна, що передається на реалізацію, як предметна іпотека на других прилюдних торгах не більше ніж на 25 відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції процедури продажу на електронних торгах арештованого майна, 1/2 якого належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

19.02.2016 позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якій позивач просив заборонити відповідачу здійснювати стягнення на 1/2 частину будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом їх примусової реалізації в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 46579732 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Заява обґрунтована порушеннями процедури продажу на електронних торгах арештованого майна, 1/2 якого належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, в заявку та в інформаційне повідомлення про електронні торги не внесено відомостей про орендарів та інших користувачів приміщення, яким є позивач як співвласник, а також не внесено відомостей, що майно, яке виставлено на продаж, є предметом іпотеки і уцінка його вартості здійснена не у відповідності до Закону України «Про іпотеку». Крім того, в інформаційне повідомлення винесені неправдиві данні про склад майна боржника, оскільки його право власності на майно не підтверджено чинними правовстановлюючими документами. Наведені обставини свідчать, як зазначає позивач, про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, а також про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних усиль та витрат, а також вбачається очевидність існування ознак протиправності дій суб'єкта владних повноважень. Отже невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, на думку останнього, може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки право власності на вказане спірне майно перейде до інших осіб, що призведе до порушення майнових прав та інтересів позивача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2016 за результатами розгляду заяви позивача заборонено Жовтневому відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції здійснювати стягнення на 1/2 частину будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом їх примусової реалізації в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 46579732 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Ухвалу суду мотивовано тим, що між сторонами існує спір про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту майна, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, беручи до уваги співмірність із заявленими позивачем вимогами.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Кітаєвим С. С. подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу суду, зазначає, що суд першої інстанції не навів жодної аргументації та мотивів, з яких було прийнято оскаржувану ухвалу, обмежившись лише викладенням обставин. Також, скаржник зауважує, що, забезпечуючи позов шляхом заборони реалізації майна в межах виконавчого провадження, суд першої інстанції фактично ухвалив рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. При цьому позивач не є ні учасником у виконавчому провадженні, ні особою, яка залучена до проведення виконавчих дій, і тому не мав права звертатись з зазначеним позовом і тим більше вимагати його забезпечення. Також скаржник наголошує, що оскаржуване забезпечення позову фактично зупиняє виконання судових рішень, які набрали законної сили і які прийняті на користь стягувачів за виконавчим провадженням: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що є затягуванням виконання цих судових рішень та реальною загрозою завдання істотних збитків вказаним стягувачам.

В судовому засіданні Кітаєв С.С. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. На вимогу апеляційного суду скаржником подано додаткові документи, які відповідно до ст..195 КАС України долучені до матеріалів справи як докази.

Позивач (його представник) в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч.4 ст.117 КАС України).

Предметом спору у даній адміністративній справі є питання дотримання органом державної виконавчої служби процедури продажу на електронних торгах нерухомого майна в межах зведеного виконавчого провадження на стадії звернення стягнення на 1/2 нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності боржника за зведеним виконавчим провадженням ВП № 46579732 ОСОБА_4 та позивача - ОСОБА_2 При цьому частки співвласників є ідеальними, на час здійснення оскаржуваних дій виконавчої служби не виділені в натурі.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

З аналізу наведених норм Цивільного кодексу України вбачається, що право спільної власності припиняється при виділі частки з майна, що є у спільній власності, і лише для співвласника, який здійснив такий виділ.

При цьому відповідно до ч.1 ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що за рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Левлекс» від 11.06.2008 у справі № 11-97/08 визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/2 частини будівель та споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідно до даних Реєстру прав власності на нерухоме майно (станом на 04.04.2016) право власності на все нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/2 частини за кожним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на перебування вищевказаного нерухомого майна у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і відсутність виділу частки ОСОБА_2 із спільного майна в натурі, через що останній вважає, що реалізація 1/2 частини нерухомого майна в межах зведеного виконавчого проводження стосовно боржника ОСОБА_4, порушує право власності ОСОБА_2 на частину цього майна.

Проте, з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що при примусовому виконанні ВП № 46579732 звернено стягнення на 1/2 частину будівель та споруд по АДРЕСА_1, тобто частину, що належать ОСОБА_4, і передано на реалізацію не конкретно виділену частку майна, а лише право на 1/2 частину цього майна (майнові права ОСОБА_4 на вказане майно), про що позивач повідомлявся, зокрема, листом відповідача від 19.01.2016 № 177/15.

Приймаючи до уваги правову природу спірних правовідносин, визначені позивачем підстави позову, колегія суддів вважає, що наведені позивачем в заяві обставини не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони здійснювати стягнення на 1/2 частину будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Законодавчо встановлені обставини, за наявності яких адміністративний суд може вжити заходів забезпечення адміністративного позову, заява позивача не містить, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали такі обставини також не встановлені.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навів мотивів, за яких дійшов висновку, що адміністративний позов має бути забезпечений у визначений ним спосіб і в чому саме полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції без з'ясування обставин справи та дійсної природи спору, за відсутності підстав, передбачених ст.ст.117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кітаєва Станіслава Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року у справі № 201/2286/16-ц скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко