Справа № 428/922/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року справа № 428/922/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

Казначеєва Е.Г.

Секретар судового засідання Борисов А.А.

За участі представника позивача - ОСОБА_3 (на підставі довіреності)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 березня 2016 року у справі № 428/922/16-а за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника з моменту подачі заяви та документів - з 02 червня 2015 року та виплатити заборгованість, стягнути моральну шкоду у розмірі місячної пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2016 року ОСОБА_4. звернулась до Сєвєродонецького міського суду із адміністративним позовом до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника з моменту подачі заяви та документів з 02 червня 2015 року та виплатити усю заборгованість, стягнути моральну шкоду у розмірі місячної пенсії (арк. справи 2-3).

02 березня 2016 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області винесено постанову, якою у задоволені вищенаведеного адміністративного позову відмовлено повністю (арк. справи 48-50).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції позивач звернулась до Донецького апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою (далі - апелянт, ОСОБА_4.), в доводах якої зазначила, що не погоджується із винесеною постановою суду першої інстанції, посилаючись на те, що 11 червня 2015 року позивачці було відмовлено управлінням в призначенні пенсії по втраті годувальника за заявою від 02 червня 2015 року у зв'язку з невідповідністю даних про дату народження в паспорті та свідоцтві про шлюб, проте коли позивачка усунула наведені недоліки, вона 02 грудня 2015 року знов звернулась до управління із заявою про призначення пенсії з моменту її першого звернення (з 02 червня 2015 року), обґрунтувавши її наявністю відповідного рішення стосовно розбіжностей у наданих документах, але відповідач протиправно відмовив їй у призначенні з 02 червня 2015 року пенсії по втраті годувальника за заявою від 02 грудня 2015 року та порадив позивачці знов перейти на пенсію за віком. З урахуванням викладеного апелянт просила суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю (арк. справи 45-47).

15 квітня 2016 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач вказав, що, по-перше: управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Луганській області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є юридичною особою, а виступає лише структурним підрозділом у складі Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. По-друге: 02 червня 2015 року позивачка ОСОБА_4. дійсно зверталась до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Луганській області з питанням про призначення пенсії в разі втрати годувальника, який отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та надала заяву з переліком необхідних для призначення вказаної пенсії документів, за розглядом яких їй відмовлено у зв'язку з виявленням розбіжності в даті народження згідно паспорту та свідоцтва про шлюб, про що винесено відповідне рішення від 11 червня 2015 року, яке направлено на адресу ОСОБА_4. звичайним листом за вих. № 2917/26-10 від 11 червня 2015 року, що документально підтверджено. Стосовно того факту, що ОСОБА_4 з 02 червня 2015 року до цього часу не отримувала пенсію - це залежало від самої позивачки, оскільки вона при будь-якій нагоді мала можливість з'явитись до УПФУ в м. Сєвєродонецьку та поновити виплату пенсії та перебувати на обліку в УПФУ у м. Северодонецьку до того часу, поки не буде вирішено усі питання, які виникли при призначенні пенсії по втраті годувальника. До того ж, діючим законодавством, яким регламентується пенсійне забезпечення, взагалі не передбачено стягнення моральної шкоди з Пенсійного фонду України. З урахуванням викладеного просили суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін (арк. справи 56-60).

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 16 вересня 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 (арк. справи 11), 02 червня 2015 року звернулась до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть чоловіка НОМЕР_2 (арк. справи 12), але при розгляді даної заяви рішенням управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Луганській області від 11 червня 2015 року на підставі розглянутих документів позивачці було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника за заявою від 02 червня 2015 року, у зв'язку з невідповідністю даних у наданих документах про дату народження в паспорті та свідоцтві про шлюб (арк. справи 5). Зазначене рішення було направлено управлінням - ОСОБА_4. простою кореспонденцією 11 червня 2015 року за № 2917/26-10 вих., що підтверджено копією реєстру відправлених листів від 11 червня 2015 року поданих в ЛД УДППЗ «Укрпошта» відправником ГУ ПФУ в Луганській області (арк. справи 30-31).

Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 жовтня 2015 року по цивільній справі № 428/6945/15-ц, яке набрало законної сили 02 листопада 2015 року встановлено, що свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 16 вересня 1977 року належить ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

З урахуванням чого 02 грудня 2015 року позивачка знов звернулась до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Луганській області із заявою про призначення пенсії з моменту її першого звернення (з 02 червня 2015 року), обґрунтувавши її наявністю вищевикладеного рішення стосовно розбіжностей у наданих документах, а отже вона має право на призначення пенсії по втраті годувальника саме з моменту її першого звернення із заявою від 02 червня 2015 року (арк. справи 6), проте рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області від 18 грудня 2015 року № 429/К-11 за результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Луганській області роз'яснило позивачці, що у призначені пенсії з 02 червня 2015 року за заявою від 02 червня 2015 року вже було відмовлено 11 червня 2015 року за відсутності певних підтверджуючих документів, тому неможливо призначити ОСОБА_4 пенсію саме з 02 червня 2015 року, тому відповідач порадив позивачці знов звернутись із заявою та необхідним пакетом документів для призначення пенсії по втраті годувальника до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області (арк. справи 7).

Отже з наведеного вбачається, що спірним питанням даної адміністративної справи є наявність підстав для призначення позивачці пенсії по втраті годувальника за її заявою від 02 грудня 2015 року з моменту її першого звернення від 02 червня 2015 року із відповідною заявою до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

З приводу викладеного суд зазначає, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 50 вищенаведеного Закону встановлено, що членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, зокрема дружині, яка набула право на пенсію у разі втрати годувальника, - пенсія призначається з дня звернення за пенсією з відповідною заявою.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), встановлено, що заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім'ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів.

Пунктом 6 цього порядку встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Пунктом 10 наведеного порядку встановлене коло документів, що подаються для призначення пенсії по втраті годувальника.

Пунктом 12 вказаного Порядку зазначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Пунктом 17 наведеного Порядку встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому Постановою Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно, із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто з наведеного вбачається, що рішення про призначення, переведення, відновлення, у тому числі про відмову в призначенні пенсії приймає саме орган, що призначає пенсію по втраті годувальника за місцем проживання особи, у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області, проте, як вбачається з наявних у справі копій документів, рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії по втраті годувальника було прийнято управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, яке є структурним підрозділом ГУ ПФУ у Луганській області, який у відповідності до вищенаведеного порядку не наділений повноваженнями виносити рішення про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника, а лише підготовлює та подає до органів, що призначають пенсію по втраті годувальника необхідні для призначення такої пенсії у відповідності до наведеного порядку документи.

При цьому, суд звертає увагу, що окрім того, що управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Луганській області не було наділено повноваженнями та не мало право виносити наведене рішення, а ще й взагалі є структурним підрозділом ГУ ПФУ у Луганській області, без права самостійної юридичної особи, а тому у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України не є належним відповідачем по даній справі. При цьому заміна неналежного відповідача у справі у відповідності до статті 52 КАС України відноситься до компетенції суду першої інстанції, а отже суд першої інстанції повинен був під час розгляду даної справи у відповідності до статті 52 КАС України замінити первинного відповідача належним.

З урахуванням викладеного, оскільки 11 червня 2015 року рішення по відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника винесено особою, яка не мала права виносити таке рішення і взагалі є неналежним відповідачем у даній справі, колегія суддів не вбачає в подальшому підстав для задоволення вимог позивачки про зобов'язання неналежного відповідача призначити їй пенсію по втраті годувальника та вчинити певні дії.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права у встановленому законом порядку звернутися з відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника до належного відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вирішені не всі питання що мали значення для правильного розгляду даної справи, що призвело до винесення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до вимог статті 201 КАС України є підставою для зміни мотивувальної частини постанови.

В судовому засіданні проголошено встапну та резолютивну частину.

Керуючись статтями 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 березня 2016 року у справі № 428/922/16-а, - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 березня 2016 року у справі № 428/922/16-а з підстав, вказаних у мотивувальній частині даної постанови Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 428/922/16-а.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 25 квітня 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв