Справа № 814/4039/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 квітня 2016 року Справа № 814/4039/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі колегії суддів: головуючого судді Марича Є.В., суддів Біоносенка В.В., Середи О.Ф., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомприватного підприємства "Морське агентство "НІКА", пр-т Леніна, 166, кв. 45, м. Миколаїв, 54003
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України, вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008
третя особаСлужба безпеки України, вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01034
провизнання протиправним та скасування наказу від 08.10.2015 р. № 1274,
ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне підприємство "Морське агентство "НІКА", звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування наказу від 08.10.2015 р. № 1274 в частині застосування до позивача спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Ухвалою від 10.02.2016 р. суд залучив до участі в справі в якості третьої особи Службу безпеки України (далі - СБУ).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ не містить суті допущеного порушення. Ст. 131 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України), на яку посилається відповідач в оскаржуваному наказі, регулює каботажні перевезення, а позивач не займається таким видом діяльності. Оскаржуваний наказ винесено відповідачем необґрунтовано, а тому він є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду письмові заперечення, згідно яких наказ від 08.10.2015 р. № 1274 видано на підставі подання СБУ щодо застосування спеціальної санкції до позивача, яке за формою та змістом відповідало ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (далі - Закон № 959). Таким чином, відповідач вважає оскаржуваний наказ прийнятим у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством (т. 1 а. с. 40-43).

СБУ надала письмові пояснення, згідно яких під час направлення подання до відповідача діяла в межах повноважень та відповідно до Закону № 959 (т. 3 а. с. 78-81).

Представники сторін подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

17.08.2015 р. СБУ звернулася до відповідача з поданням № 8/1/2-12399 про застосування спеціальної санкції до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (т. 1 а. с. 41-46). У поданні зазначалося, що в грудні 2014-січні 2015 р.р. суднами "ВФ Танкер-1", "Механик Ерохин", "Механик Парамонов" та "ВФ Танкер-13" (всі - прапор Російська Федерація) здійснювались каботажні перевезення мазуту з Миколаївського морського торговельного порту до АР Крим з порушенням вимог ст. 131 КТМ України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 р. № 424-р "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" і наказу Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 р. № 255 "Про закриття морських портів".

Капітанами вказаних суден місцем призначення вантажів декларувалися нейтральні води Чорного моря. Водночас, факти відправлення вантажів до АР Крим підтверджуються листом ДУ "Держгідрографія".

Таким чином, суднами до закритих портів та пунктів пропуску здійснювались каботажні перевезення вантажів без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту.

Під час перебування зазначених вище суден у Миколаївському морському торговельному порту представництво інтересів судновласника здійснювало підприємство позивача на підставі відповідних агентських угод.

З огляду на викладене, СБУ дійшла висновку про порушення позивачем п. "а" ч. 2 ст. 2 КТМ України та ст. 2 Закону № 959.

Відповідно до ст. 37 Закону № 959, на підставі подання СБУ від 17.08.2015 р. № 8/1/2-12399 відповідачем видано наказ від 08.10.2015 р. № 1274 про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до позивача (т. 1 а. с. 14-16).

Пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 459, передбачено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (надалі - Мінекономрозвитку) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики економічного і соціального розвитку, цінової, промислової, інвестиційної, зовнішньоекономічної політики.

Згідно п.п. 175 п. 4 Положення, Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань, застосовує до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальні санкції, передбачені Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи обов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 1 ст. 37 Закону № 959 передбачено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно ч. 2-3 ст. 37 Закону № 959 санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження); відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України; вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати; найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності визначає Положення, затверджене наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 р. № 52 (далі - Положення № 52).

Пунктом 1.1 Положення № 52 передбачено, що спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки (п. 1.2 Положення № 52).

Згідно п. 4.1. Положення № 52, опрацювання подань щодо застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності від органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг, Національного банку України покладено на відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності департаменту регулювання зовнішньоекономічної діяльності та відділ правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до п. 4.2 Положення, якщо в отриманих поданнях зазначену інформацію повністю не відображено та відсутня в них інформація не перебуває в розпорядженні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, то Міністерство економічного розвитку і торгівлі України робить запит до ініціатора подання або до інших органів державного управління та валютного контролю, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, щодо яких є подання про застосування спеціальних санкцій, щодо уточнення інформації про суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

Про застосування санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти (п. 4.8. Положення № 52).

Подання СБУ від 17.08.2015 р. № 8/1/2-12399 містило всі обов'язкові реквізити. У зв'язку з чим у відповідача, не було передбачених законодавством підстав для незастосування до позивача спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 131 КТМ України перевезення між портами України здійснюються суднами, що плавають під Державним прапором України, а також суднами, що плавають під іноземним прапором за умови одержання на це дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту.

Статтею 117 КТМ України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Морський агент зобов'язаний:

а) здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування;

б) діяти в межах своїх повноважень;

в) не передавати здійснення своїх функцій іншій особі (суб'єкту), якщо тільки він не був уповноважений на це своїм довірителем.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 р. № 424-р "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" і наказом Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 р. № 255 "Про закриття морських портів" передбачено закриття морських портів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до відновлення конституційного ладу України.

За положеннями ст. 19 Конвенції ООН з морського права 1982 р. прохід іноземного судна вважається таким, що порушує мир, добрий порядок або безпеку прибережної держави, якщо в територіальному морі воно здійснює навантаження або розвантаження будь-якого товару або валюти, посадку або висадку будь-якої особи всупереч митним, фіскальним, імміграційним або санітарним законам і правилам прибережної держави.

У поданні СБУ зазначено про відправлення вантажів до АР Крим суднами "ВФ Танкер-1", "Механик Ерохин", "Механик Парамонов" та "ВФ Танкер-13". Оскільки позивач виступав морським агентом судновласника, є підстави вважати, що його діяльність недобросовісна.

Позивачем порушено принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає в обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України (с. 2 Закону № 959).

Крім того, суд враховує, що на підставі ч. 6 ст. 37 Закону № 959 тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Наказом відповідача від 26.02.2016 р. № 321 позивача переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, а дію наказу від 08.10.2015 р. № 1274 зупинено.

Таким чином, на час розгляду даної справи оскаржуваний наказ не діє, а, отже, не порушує прав позивача. З огляду на сукупність встановлених судом обставин, підстави для скасування наказу відповідача від 08.10.2015 р. № 1274 відсутні, а в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя Є. В. Марич

Судді В.В. Біоносенко

О.Ф. Середа