Справа № 279/7724/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р. м. Київ К/800/48570/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про визнання неправомірною та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про визнання неправомірною та скасування постанови.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено. Визнано неправомірними дії в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про адміністративне правопорушення від 9.10.2014 року № 289/8-Ф.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилається на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року та залишити в силі постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 року.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. В 2010 році ним розпочато будівельні роботи по будівництву прибудови та надбудови до вказаного житлового будинку. За скаргою сусіда ОСОБА_3 від 23.05.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 21.06.2013 року було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудування. Перевіркою встановлено, що будівельні роботи проводились позивачем без відповідних дозвільних документів. У зв'язку із чим Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 21.06.2013 року ОСОБА_2 був винесений припис № 92, яким його було зобов'язано в строк до 21.08.2013 року надати Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області для реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Примірник вказаного припису ОСОБА_2 отримав 21.06.2013 року.

У зв'язку з необхідністю перевірки виконання вимог припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 21.06.2013 року № 92, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 23.09.2014 року було проведено позапланову перевірку, за результатами якої був складений відповідний акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. В акті перевірки Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 23.09.2014 року зазначено, що перевіркою було встановлено, що ОСОБА_2 будівельні роботи по будівництву прибудови та надбудови до власного житлового будинку на момент перевірки не завершив, вказані роботи позивач проводить без відповідних дозвільних документів, станом на 23.09.2014 року вимог припису не виконав, для продовження виконання будівельних робіт не надав для реєстрації до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За результатами вказаної перевірки був складений протокол про адміністративне правопорушення від 23.09.2014 року, з якого вбачається, що вимоги припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 21.06.2013 року № 92 позивачем не виконані, виданий припис № 257 з вимогою виконати вимоги припису від 21.06.2013 року № 92 та надати Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області для реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт до 23.02.2015 року.

На підставі вищезазначених документів 09.10.2014 року в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області ОСОБА_4 було винесено постанову про адміністративне правопорушення № 289/8-Ф, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача про те, що саме невиконання приписів Держархбудінспекції України утворюють склад правопорушення, передбачений статтею 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не відповідають вимогам закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в даному випадку правопорушення не є триваючим і працівники інспекції мали право накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення, однак, постанова про адміністративне правопорушення № 289/8-Ф була винесена лише 09.10.2014 року, тобто поза межами визначеного законом строку накладення адміністративного стягнення, що є підставою для визнання її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на момент винесення постанови про адміністративне правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися.

Однак, з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимогзаконодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із частиною 1 статті 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Оскільки, строк виконання припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 21.06.2013 року № 92 закінчився 21.08.2013 року, порушення позивачем було вчинено вже з 22.08.2013 року та є триваючим, проте виявлено воно лише 23.09.2014 року, отже притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності 09.10.2014 року є правомірним та вчиненим у строк, визначений процесуальним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області від 09.10.2014 року № 289/8-Ф по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за статтею 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_2 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, отже відсутні підстави її скасування.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дана неправильна правова оцінка обставин по справі, помилково застосовані норми матеріального права при розгляді апеляційної скарги по даній справі, а тому касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області слід задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у даній ухвалі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області - задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року - скасувати.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про визнання неправомірною та скасування постанови - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз