Справа № 2а-716/12/0970
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Київ К/800/24732/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючого судді:Вербицької О.В.
Суддів: Лосєва А.М.
Маринчак Н.Є.
за участю:
секретаря - Мартиненка Г.В.

представника позивача - Маринчака О.О.

представника відповідача - Лаврука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 р.

у справі № 2а-716/12/0970

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торро»

до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торро» (далі - позивач, ТОВ «Торро») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську (далі - відповідач, ДПІ в м. Івано-Франківську) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Івано-Франківську № та № від 27.02.2012 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 р. постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ в м. Івано-Франківську, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ в м. Івано-Франківську проведено перевірку ТОВ «Торро» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2011 р., за результатами якої складено акт від 09.02.2012 р. №823/23-2/23797343.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем: п. 5.1 пп. 5.2.1 п. 5.2 пп. 5.3.2 п. 5.3, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 728 844,00 грн.; п. 7.25 та пункту 7.48 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, що призвело до перевищення ліміту готівки в касі в сумі 1805940,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.02.2012 року №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 728 844,00 грн., від 27.02.2012 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3611880,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, непідтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було укладено договір купівлі-продажу №02/01 від 24.01.2011 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 Згідно договору складено накладні на поставку горіха грецького (індустріального) на загальну суму 377 190 грн.

Також позивачем здійснювалися господарські операції з придбання ядра грецького горіха від ряду підприємців, які здійснюють свою діяльність на території Івано-Франківської області, що підтверджено: договором від 26.01.2011 року за №03/01, укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 на придбання горіха грецького; договором від 17.02.2011 року за № 08/02, укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 на придбання горіха волоського; договором купівлі-продажу від 10.02.2011 року за № 06/02, укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 на придбання горіха грецького; договором купівлі-продажу від 10.02.2011 року за № 07/02, укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 на придбання горіха грецького; договором купівлі-продажу від 26.02.2011р. за № 04/02 укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 на придбання горіха грецького; договором купівлі-продажу від 26.02.2011 року за № 05/02, укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 на придбання горіха грецького.

При цьому слід зазначити, що допитані в суді ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснили, що зареєструвалися як підприємці взимку 2011 року, господарську діяльність по реалізації та заготівлі горіхів здійснювали особисто, до державних органів щодо результатів господарської діяльності звітувався повірений - ОСОБА_14 Крім того, допитані ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 також пояснили, що зареєструвалися як підприємці взимку 2011 року, господарську діяльність по реалізації та заготівлі горіхів здійснював їх повірений - ОСОБА_15

Фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку із господарською діяльністю платника податків підтверджено первинними документами, зокрема, накладними, платіжними дорученнями, видатковими касовими ордерами тощо.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено реальні зміни майнового стану позивача за спірними господарськими операціями.

Також суди обґрунтовано не прийняли до уваги висновки податкового органу щодо нікчемності правочинів, з урахуванням всіх обставин справи та вимог законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування валових витрат.

Як також встановлено судами, відповідно до первинних бухгалтерських документів, як на час проведення розрахунків з каси підприємства щодо вищезазначених операцій, так і на час проведення перевірки, ТОВ «Торро» не було допущено перевищення встановленого ліміту готівки в касі підприємства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій вірно застосували норми матеріального права, отже, прийняті податковим органом спірні податкові повідомлення-рішення є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р. та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2012 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді А.М. Лосєв

Н.Є. Маринчак