Справа № 822/484/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/484/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Лабань Г.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни , третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа на стороні відповідача - ТОВ "Кей - Колект" про визнання протиправними та скасування рішення за індексним номером 25160958 від 09.10.2015 р. та індексним номером 25164429 від 09.10.2015 р. щодо проведення за товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" реєстрації права права власності відносно квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у грудні 2015 року отримав Витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", згідно до рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни №25160958 та №25164429 від 09.10.2015 року. Підставою виникнення у ТОВ "Кей-Колект" права власності на квартири є договори іпотеки №3684 від 17.04.2007 року та №3680 від 17.04.2007 року. Вважає рішення державного реєстратора №25160958 та №25164429 від 09.10.2015 року щодо проведеної реєстрації права власності за товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в надісланому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду письмові заперечення. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи, товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. про причини неявки суду не повідомив.

В силу ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити з підстав викладених нижче.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником двох квартир- 1 кімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 30,7 кв.м., житловою 16,7 кв.м., відповідно до договору купівлі продажу від 21.06.1994 р., 5-ти кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 102,4 кв.м., житловою 67,4 кв.м., відповідно до договору купівлі продажу від 16.07.1996 р.

17.04.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 0 та № НОМЕР_1.

17.04.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ОСОБА_1 та Банк, уклали Іпотечний договір №3684, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за номером 3684 , відповідно до умов якого в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_2 та Іпотечний договір, посвідчений 17.04.2007 року, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за номером 3680, відповідно до умов якого в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1.

12.12.2011 року згідно договору факторингу №1 та договору відступлення права вимоги ПАТ "Укрсиббанк" передав ТОВ "Кей-Колект" свої права вимоги за договорами за зобов'язаннями по кредитному договору та договорами іпотеки.

За змістом п.1.1 договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (клієнт) зобов'язується передати у власність ТОВ "Кей-Колект" (фактор), а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.1.2 цього обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку №1 до цього договору. Пунктом 3.1 договору факторингу передбачено, що права вимоги переходять від публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" до ТОВ "Кей-Колект" у дату відступлення, після його останній одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобов»язань за первинними договорами і договорами забезпечення.

09 жовтня 2015 року представник ТОВ "Кей-Колект" подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвій А.М. заяву про про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та документи відповідно до переліку.

Розглянувши подані документи, 09 жовтня 2015 року державний реєстратор - приватний нотаріусКобелєва А.М. прийняла рішення №25160958 та №25164429 від 09.10.2015 року щодо проведеної реєстрації права власності за товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дізнавшись про наявність у Державному реєстрі прав права власності ТОВ "Кей-Колект" на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2013 року №868 (надалі - Порядок №868), який діяв на час існування спірних відносин.

За змістом ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 7 ст.16 Закону N 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону N 1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом (п.1 ); свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону (п.2); рішень судів, що набрали законної сили (п.5); інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (п.6).

За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу, згідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у зв»язку з укладанням 12.12.2011 року договорів факторингу та відступлення права вимоги між ПАТ "Укрсиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" до останнього перейшло право вимоги за договором іпотеки від 13.04.2007 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цього права.

Відповідно до ст.46-1 Закону України "Про нотаріат" №3425-XII нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч.5 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вичиняється така дія.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно пункту 1 частини другої статті 9 Закону №1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, передбачено, під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав, вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим, наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3502/5 визначено процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Пунктом 2.1 розділу 2 Порядку № 3502/5 передбачено, що для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пункту 2.6. розділу II Порядку 3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав (пункт 2.10. розділу II Порядку 3502/5).

З аналізу вищенаведених норм законодавства та з матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною самостійно та без наявності будь-яких законних підстав було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25160958 від 09.10.2015 р. та індексним номером 25164429 від 09.10.2015 р. та проведено державну реєстрацію права власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Кей-Колект".

Так, судом встановлено, що під час виконання своїх посадових обов'язків, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кобелєвою А. М. допущено порушення вимог ч. 2 ст. 9, ч.1 ст. 15, 26, 27 Закону №1952-IV та Порядку №3502/5 а саме самовільне скасування права власності ОСОБА_1 на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що призвело до порушення Конституційних прав позивача.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що постанова КМУ від 22.06.2011 року №703, якою затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень була не чинною на момент проведення державної реєстрації.

Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішеннь про проведення державної реєстрації права власності на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки оскаржувані дії та прийняті рішення вчинені відповідачем без врахування усіх необхідних для цього обставин та норм законодавства.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни за індексним номером 25160958 від 09.10.2015 р. та індексним номером 25164429 від 09.10.2015 р. щодо проведення за товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" реєстрації права права власності відносно квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань