Справа № 201/957/16-а(2а/201/21/2016)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2016 року справа № 201/957/16-а(2а/201/21/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровска

на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року у справі № 201/957/16-а(2а/201/21/2016)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

25 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати відмову Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного довічного утримання, як судді у відставці протиправною, зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська призначити, нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90%, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно з положеннями ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду про заробітну плату, починаючи з 27.11.2015, без обмежень максимальним розміром та з урахуванням надбавки за звання «Заслужений юрист України».

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, просило скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому, стверджуючи про правомірність своєї відмови у призначенні довічного утримання, відповідач посилається на положення пункту 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обґрунтування правової позиції позивача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці базується переважно на нормах Конституції України та невідповідності названим нормам положень ст.. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема у редакції від 02.03.2015 року, викладеній згідно Закону №213-VIII. Суд першої інстанції також надав оцінку нормам ст.. 141 Закону №213-VIII, виходячи з принципу Верховенства права. В той же час, колегія суддів зазначає, що у конституційному провадженні Конституційного Суду України перебуває на розгляді подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, абзацу четвертого та речення першого абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" у взаємозв'язку з положеннями підпункту 5 пункту 2, пункту 17 розділу І, пункту 5 розділу ІІІ Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосовно звуження гарантій матеріального забезпечення та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частини першої, пунктів 2, 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України.

Згідно з інформацією на офіційному сайті Конституційного Суду України (http://www.ccu.gov.ua/uk/publish/article/303592), вищезазначене подання Верховного Суду України перебуває на розгляді Конституційного Суду України.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Оскільки, питання законності положень абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має суттєве значення для правильного та об'єктивного розгляду даної справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зупинити провадження у справі до прийняття рішення Конституційним Судом України рішення щодо відповідності (конституційності) частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Конституції України.

На підставі викладеного, керуючись ст..156 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - зупинити до прийняття рішення Конституційним Судом України щодо відповідності (конституційності) частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Конституції України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О.Коршун