Справа № 813/1051/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року № 813/1051/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретар судового засідання Бігун Н.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 110 337, 90 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача існує несплачена та не стягнута в судовому порядку заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає стягненню.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Відповідач в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, заперечень на адміністративний позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів податковий борг відповідача в сумі 110 337,90 грн. складається з несплаченого зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб , визначено податковим повідомленням-рішенням № від 28.02.2014 року.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень податкового законодавства, позивачем скеровано відповідачу податкову вимогу № 1890-23 від 15.12.2015 року.

Судом встановлено, що підставою для подання позивачем позову про стягнення податкового боргу є несплачене відповідачем податкове зобов'язання, яке визначене податковим повідомленням-рішенням № від 28.02.2014 року. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем у судовому порядку та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2015 р в задоволенні позову відмовлено повністю.

Пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Частинами 1, 3 ст.254 КАС України передбачаено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано; а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Оскільки, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги податкове повідомлення-рішення визнано правомірним, тому сума зобов'язання по податковому повідомленні-рішенні є узгодженою та зобов'язує податковий орган провести його облік як податкового боргу.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Факти, зазначені відповідачем не знайшли свого підтвердження матеріалами адміністративної справи та спростовані позивачем у повному обсязі.

Сума податкового зобов'язання відповідача є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена.

З врахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до бюджету податковий борг в сумі 110 337,90 грн. (сто десять тисяч триста тридцять сім гривень 90 коп).

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст..254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2016 року.

Суддя Сакалош В.М.