Справа № 309/2691/15-а, 2а-309/110/15
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 876/9870/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Нижньобистрівської сільської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

06.08.2015р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Нижньобистрівської сільської ради від 13.11.2006 року №41 «Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеки житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_2, право користування яким має малолітня дочка».

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що виконавчий комітет Нижньобистрівської сільської ради не мав права давати дозвіл на укладення договору іпотеки житлового будинку в АДРЕСА_1, оскільки в такому разі відбулося зменшення та обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дитини, тобто її, яка на той час була неповнолітньою.

Про існування оскаржуваного рішення відповідача вона дізналася 29 червня 2015 року під час ознайомлення з матеріалами судової справи за позовом до ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, тому вважає що не пропустила строку на оскарження рішення виконавчого комітету.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачка оскаржила дану постанову, з підстав не врахування усіх істотних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що лише за наявності прав (на інше житло) і як наслідок документів, що їх посвідчують, можливо забезпечити, що не відбудеться зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дитини при вчиненні правочину стосовно жилих приміщень.

Батьки неповнолітньої ОСОБА_1 не надавали виконавчому комітету Нижньобистрівської сільської ради жодних документів, які б підтверджували наявність іншого житла для ОСОБА_1 Такі документи у батьків ОСОБА_1 відсутні, оскільки у них відсутнє будь-яке інше житло, в якому могла б проживати ОСОБА_1

Вважає, що суд повинен був застосувати ч.2 та 4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей».

Просить скасувати постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки та позивачку, третю особа ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням виконавчого комітету Нижньобистрівської сільської ради від 13 листопада 2006 року №41 ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_1 надано дозвіл на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку АДРЕСА_1 право користування яким мала неповнолітня на той час позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно довідки про склад сім»ї від 08.11.2006 року проживала разом з батьком ОСОБА_2 та матір»ю ОСОБА_3 у вищевказаному будинку.

На засіданні опікунської ради схвалено проект рішення про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеку вищезазначеного житлового будинку, що стверджується протоколом засідання опікунської ради Нижньобистрівської сільської ради №02 від 13 листопада 2006 року та проектом рішення опікунської ради від 16 жовтня 2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий комітет Нижньобистрівської сільської ради Хустського району у передбаченому законом порядку та в межах своєї компетенції ухвалив рішення №41 від 13 листопада 2006 року і правових підстав для визнання цього рішення протиправним та його скасування не має, оскільки воно не порушувало прав позивачки, яка на той час була малолітньою, щодо користування будинком АДРЕСА_1, в якому вона проживала з батьками.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що вимоги позивачки про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Нижньобистрівської сільської ради від 13.11.2006 року №41, є фактично реалізовано і не може бути предметом спору в адміністративній справі.

Не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, а згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегією суддів встановлено, що спір пов»язаний з правом користування позивачкою житловим будинком АДРЕСА_1. Дані правовідносини регулюються сімейним та житловим кодексом, а тому, відповідно до ст.15 ЦПК України дані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів обумовлює і ту обставину, що Хустським районним судом Закарпатської області розглядається цивільна справа за№309/1193/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015р. по справі №309/2691/15-а, 2а-309/110/15 - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 21.04.2016р.