Справа № 809/3100/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Справа № 876/893/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю

представника відповідача - Левченко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 809/3100/15 за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Косівський районний відділ управління МВС України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі і стягнення відшкодування за час вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В:

10.08.2015 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі і стягнення відшкодування за час вимушеного прогулу. Позов обгрунтовує тим, що проходив публічну службу на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Косівського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області. Відповідно до наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 07.07.2015 року за №346 о/с його звільнено з займаної посади відповідно до ст.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вважає даний наказ про звільнення таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятим з порушенням встановленого законом порядку. Зокрема вказаний в оскаржуваному рішенні УМВС в Івано-Франківській області факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння під час керування ним транспортним засобом, що призвело до зіткнення з електроопорою, не мав місця, оскільки за кермом автомобіля «Мерседес-Бенц» знаходився батько позивача - ОСОБА_4 Зазначає, що так як протокол про адміністративне правопорушення складено лише 14.07.2015 року, тобто уже після звільнення позивача з органів внутрішніх справ, то на момент прийняття оскаржуваного наказу факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем встановлено не було, а отже на думку позивача, у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття наказу про звільнення ОСОБА_2 з публічної служби.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, позивач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції законне і обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 10.08.2011 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. 04.10.2011 року прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ. З 10.07.2014 року перебував на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Косівського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області з якої і був звільнений оскаржуваним наказом.

30.06.2015 року близько 21 год. 20 хв. по вул. Ірчина у м. Косові водій автомобіля НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес - Віто», НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_5 Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Не зупиняючись на місці ДТП, водій автомобіля «Мерседес-Бенц», ДНЗ НОМЕР_1, продовжив рух до вул. Незалежності в м. Косові де допустив зіткнення з бетонною опорою лінії електропередач, внаслідок чого дана опора була деформована, а автомобіль по інерції продовжив рух та зіткнувся з наступною електроопорою, що призвело до знеструмлення ряду об'єктів, які знаходяться по вул. Незалежності, в тому числі і КосіСудом встановлено, що за наслідками вищевказаного ДТП наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 01.07.2015 року за №840 розпочато службове розслідування. Відповідно до наказу УМВС в Івано-Франківській області №346 о/с від 07.07.2015 року, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом, молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

З висновку службового розслідування вбачається, що за номером 1008 в журналі обліку хворих в стаціонарі Косівської РЦЛ, вчинено запис про те, що ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою 30.06.2015 року о 22.10 з діагнозом: забій мяких тканин тімяної ділянки голови та правого колінного суглобу. При цьому позивач, який залишився на місці вчинення ДТП в непритомному стані, був доставлений до Косівської РЦЛ значно раніше батька, а саме: в 21.30, про що зроблено відповідний запис за №1007 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку. Як вбачається з записів за №1007 та №1008 різниця у реєстрації прийому хворих становить близько 40 хв. Крім того суд враховує, що позивачем отримано набагато тяжчі тілесні ушкодження внаслідок ДТП, ніж його батьком, який в результаті зіткнення отримав тільки незначний забій мяких тканин голови та правого колінного суглобу.

З наявної в матеріалах справи інформації ПрАТ "Київстар" про телефонні дзвінки по абонентському номеру який належить ОСОБА_4, останній, приймаючи телефонні дзвінки в період з 21:35 год. по 21:44 год. 30.06.2015 року знаходився в с. Город Косівського району і тільки з 21:47 год. 30.06.2015 року вирушив в напрямку м. Косова, де і трапилась ДТП.

Відносини щодо звільнення з публічної служби, в тому числі з органів внутрішніх справ, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законодавством, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ є Закон України від 20 грудня 1990 року "Про міліцію", Закон України від 22 лютого 2006 року "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 року.

Відповідно до статті 66 вищевказаного Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за дискредитацію.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого відповідним Законом України від 22.02.2006 року, визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника органів внутрішніх справ України. Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту). Сутність дотримання службової дисципліни, згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, полягає у високій свідомості кожної особи рядового і начальницького складу та їх обов'язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Частиною 12 Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Статуту, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з обставин справи підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним службової дисципліни, що відображено у висновку службового розслідування від 07.07.2015 року, призначеного на підставі наказу №840 від 01.07.2015 року. Встановлено, що з метою встановлення ступеня алкогольного спяніння, дільничного інспектора міліції ОСОБА_4 було направлено на медичний огляд, однак позивач відмовився від проходження медичного освідування (а.с.55). Дані дії, на переконання суду апеляційної інстанції, вчинені позивачем з метою приховування факту перебування в стані алкогольного спяніння.

Крім того колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на те, що оскаржуваним наказом його звільнено з органів внутрішніх справ до складення протоколу про адміністративне правопорушення та набрання сили рішенням у даній справі з огляду на наступне.

14.07.2015 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №355033 за ст.124 КУпАП, який відповідно до ст.276 КУпАП направлений до Косівського районного суду для прийняття рішення.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ не передбачено обовязкової необхідності підтвердження вини та факту скоєння дисциплінарного проступку рішенням суду чи іншого органу, уповноваженого на розгляд справ про адміністративні правопорушення. Тому суд погоджується з правом прийняття відповідачем оскаржуваних наказів виключно на підставі висновків службового розслідування.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 196, ст. 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 809/3100/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.