Справа № 415/6370/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року справа № 415/6370/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 р. у справі № 415/6370/15-а (головуючий І інстанції Калмикова Ю.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про оскарження дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язання до перерахунку та виплати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в якому просила, визнати незаконними дії УПФУ в м. Лисичанську Луганської області щодо не включення до складової заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця інших виплат; зобов'язати УПФУ в м. Лисичанську Луганської області включити до складових заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця інші виплати, визначені у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), у розмірі 90 % заробітної плати; зобов'язати УПФУ в м. Лисичанську Луганської області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії з 19.06.2009 року з урахуванням інших виплат, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII в розмірі 90 % заробітної плати (а.с.2-3).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 року позов задоволено частково. Суд першої інстанції визнав протиправними дії УПФУ в місті Лисичанську Луганської області щодо відмови включення до складової заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця ОСОБА_2 інших виплат; зобов'язав УПФУ в місті Лисичанську Луганської області включити до складових заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця ОСОБА_2 інші виплати, визначені у довідці про складові заробітної плати № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) у розмірі 90 % заробітної плати; зобов'язав УПФУ в місті Лисичанську Луганської області здійснити з 19 червня 2009 року ОСОБА_2 перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, визначених у довідці про складові заробітної плати № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2493-III в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 90 % заробітної плати (а.с.21-25).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати не входять до складу заробітної плати державних службовців, та не можуть враховуватися при обчисленні пенсій державного службовця.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_2 з 19.06.2009 року перебуває на обліку в УПФУ у місті Лисичанську Луганської області та отримує пенсію за віком, призначену їй відповідно до Закону № 3723-XII, із розрахунку 90 % від заробітку. Відповідно до матеріалів справи, відповідачем при призначенні позивачу пенсії та визначенні її розміру не були враховані «інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

15 вересня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в місті Лисичанську Луганської області з заявою про перерахунок призначеної пенсії з 2009 року, з урахуванням сум визначених в довідці № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. До заяви позивачем було додано довідку № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року (а.с.7).

Управління Пенсійного Фонду України у місті Лисичанську Луганської області листом від 23.09.2015 року № 189/У-7 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, обґрунтувавши тим, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року, не передбачено застосування при розрахунку розміру пенсії «інших виплат» (а.с.6).

Згідно довідки № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року про складові заробітної плати, до заробітної плати позивача входили також «інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів. На всі виплати, включені в довідку, нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів з зазначеним висновку суду першої інстанції частково погоджується, з наступних підстав.

Згідно статті 21 Закону № 2493-III (у редакції на час призначення пенсії), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2493-III, дія Закону № 3723-XII поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону № 2493-III та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (у редакції на час призначення пенсії позивачу), Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону № 3723-XII передбачено (у редакції на час призначення пенсії позивачу), що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 року (далі - Закон № 1282-XII), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до положень підпункту 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Частиною другою та шостою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Підпунктом 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 р. № 268, надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (в тому числі районних у містах рад та їх виконавчих комітетів), у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця, що спростовує посилання відповідача в скарзі.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року, врегульовано види оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, отже, відповідачем безпідставно не включено до розрахунку пенсії позивача матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові потреби і індексацію.

Аналогічна позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року №21-243а15.

Як вбачається з довідки № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року про складові заробітної плати, на всі виплати, включені в довідку нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та отримувались позивачем.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивачу з 19 червня 2009 року, з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку було порушено право позивача на належну пенсію ще 19.06.2009 року при її призначенні, оскільки розмір пенсії розраховано без урахування сум «Інших виплат».

Разом з цим, у даному випадку йде мова про перерахунок призначеної 19 червня 2009 року пенсії саме на підставі довідки № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року про складові заробітної плати, яка була надана відповідачу разом із заявою від 15.09.2015 року.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 15.09.2015 року про перерахунок пенсії саме на підставі довідки № 2062-1/01-27 від 22.07.2015 року, яка станом на момент призначення позивачу пенсії 19 червня 2009 року не існувала, пенсія позивача підлягає перерахунку з 15.09.2015 року, після отримання відповідачем довідки, яка є підставою для перерахунку пенсії.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права в частині невірного визначення дати з якої відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача, що відповідно обумовлює зміну постанови суду першої інстанції з визначенням дати перерахунку 01 вересня 2015 року.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 р. у справі № 415/6370/15-а задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 р. у справі № 415/6370/15-а змінити.

Змінити абзац 4 резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 р. у справі № 415/6370/15-а вислів «з 19 червня 2009 року» висловом «з 01 вересня 2015 року».

В іншій частині постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2015 р. у справі № 415/6370/15-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська