Справа № 822/760/16
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/760/16
У Х В А Л А

19 квітня 2016 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Петричкович А.І. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Національної поліції України, про визнання протиправними та скасування висновків,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 19.04.2016 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати висновок атестаційної комісії від 04.02.2016 року про визнання капітана поліції ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність; 2) визнати протиправним та скасувати висновок апеляційної комісії про відхилення скарги ОСОБА_1 від 22.02.2016 року.

Відповідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом розгляду справи є визнання протиправними та скасування висновків атестаційної комісії та апеляційної комісії Національної поліції України, тобто позовні вимоги ОСОБА_1 пов'язані із проходженням публічної служби, а тому для звернення до суду із такими позовними вимогами застосовується місячний строк звернення до суду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що про висновок атестаційної комісії від 04.02.2016 року позивач дізнався не пізніше 17.02.2016 року, коли ним було направлено скаргу на цей висновок, тобто, з цієї дати ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав. З листа Департаменту захисту економіки Національної поліції України №67зі/39/02-2016 від 16.03.2016 року видно, що департамент розглядав запит позивача від 03.03.2016 року і повідомив ОСОБА_2 що: ... Протоколи за результатами атестування зберігаються в підрозділі кадрового забезпечення органів поліції, де проходив службу поліцейський, який атестується ( пункт 27 позділу ІУ Інструкції)...", що відповідно вказує на те, що позивачу вже 03.03.2016 року було відомо про рішення в тому числі апеляційної атестаційної комісії і, також пропущення позивачем строку звернення до суду, визначеного ч.3 ст.99 КАС України. Це підтверджується і рапортом ОСОБА_1 складеним 17.02.2016 року в якому він ствердив: "У зв"язку з оскарженням рішення центральної атестаційної комісії від 08.02.2016 року про звільнення мене зі служби...".

Виходячи з принципу змагальності, суд не може визнавати строк звернення до суду пропущеним з поважних причин з підстав, на які не покликається особа, яка звернулася до суду. Позивач у позові не вказує поважних причин пропуску строку звернення до суду і не ставить питання його поновлення, тому наступає наслідок визначений ст.100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з позовом позивач надав суду клопотання про забезпечення позову від 19.04.2016 року за підписом представника за договором ОСОБА_3 в якому просить: "Заборонити Національній поліції України, її службовим особам вчиняти дії, а саме видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку Центральної атестаційної комісії України від 04.02.2016 року відносно ОСОБА_1 до винесення судового рішення по цій справі.".

Пунктом 4 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п.5 цього ж Пленуму, у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

У клопотанні про забезпечення позову не наведено фактів очевидної небезпеки заподіяння позивачу шкоди його правам, свободам чи інтересам до ухвалення рішення у справі чи їх захист буде утрудненим або неможливим, чи для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль і що є ознаки очевидної протиправності рішень суб"єкта владних повноважень. На думку суду, фактично цим клопотанням він має намір вирішити трудовий спір до ухвалення рішення судом без розгляду спору по суті, що не відповідає закону, тому це клопотання не може бути задоволено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення, тому позов залишається без розгляду, згідно вимог ч.1 ст.100 і п.9 ч.1 ст.155 КАС України. При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. 100, 107, 117-118, 155, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 19.04.2016 року до Національної поліції України про визнання протиправними та скасування висновків, залишити без розгляду.

Клопотання про забезпечення позову від 19.04.2016 року за підписом представника за договором ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам, а позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу після вступу ухвали в законну силу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_4
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_4