Справа № 820/800/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 квітня 2016 р. № 820/800/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Тараніної О.В.,

представника відповідача - Піскун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради
до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Спеціалізоване комунальне підприємство "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення №, видане ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 06 листопада 2015 року; присудити судові витрати СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" ХМР за рахунок бюджетних асигнувань Центральної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки №1155/20-30-22-03/03362152 від 22.10.2015 року висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у судовому засіданні позов не визнала. У письмових запереченнях на позов (а.с. 185-188) вказала, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку із чим просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закон та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Правовий порядок в Україні, за визначенням ст. 19 Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну невиїзну перевірку спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради, податковий номер 03362152, з питань дотримання вимог податкового законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Клімтехінвест" () за січень, квітень, травень 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом №1155/20-30-22-03/03362152 від 22.10.2015 року, яким зафіксовано порушення: ст. 198, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 283178 грн., у т.ч. за січень 2015 року на суму 53185 грн., за квітень 2015 року 98594 грн., за травень 2015 року 131399 грн., та внаслідок чого встановлено заниження сум зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 283178 грн. (а.с. 10-18).

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення № від 06.11.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 424767,00 грн., з яких: основний платіж +283178 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 141589 грн. (а.с. 19).

Позивач не погодившись з податковим повідомленням - рішенням № від 06.11.2015 року розпочав процедуру адміністративного оскарження та подав скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, а в подальшому до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 14.01.2016 року №221/10/20-40-10-04-14 та рішенням Державної фіскальної служби України від 15.02.2016 року №3061/6/99-99-10-01-01-25, податкове повідомлення - рішення № від 06.11.2015 року залишено без змін, а скарги без задоволення (а.с. 21-27).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені відповідачем в основу спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне:

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клімтехінвест" (Виконавець) укладено два договори: № 14, №15 від 27.03.2014 року (а.с. 28-31, 60-63), за умовами яких виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, зазначені у переліку (додаток №1) (а.с. 32, 64-65), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до пунктів 4.1 вказаних вище правочинів, розрахунки проводяться шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг: №1/15/02, №4/28/02, №5/31/03, №7/30/04, №5/31/05, №04/30/06, №6/31/01, №2/15/02, 5/28/02, №8/31/03, №8/30/04, №06/31/05, №05/30/06 (а.с. 38-43, 71-77).

Право позивача на віднесення сум до складу податкового кредиту в перевіряємому періоді по укладеним правочинам від 27.03.2014 року №14, №15 підтверджується наданими суду податковими накладними: №4 від 31.01.2015 року на загальну суму 250000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41666,67 грн., №1 від 15.02.2015 року на загальну суму 125001,91 грн., в т.ч. ПДВ 20833,65 грн., №6 від 28.02.2015 року на загальну суму 125001,91 грн., в т.ч. ПДВ 20833,65 грн., №1 від 28.02.2015 року, №6 від 31.03.2015 року на загальну суму 251456,34 грн., в т.ч. ПДВ 41909,39 грн., №7 від 30.04.2015 року на загальну суму 430000,00 грн., в т.ч. ПДВ 71666,67 грн., №6 від 31.05.2015 року на загальну суму 590000,00 грн., в т.ч. ПДВ 98333,33 грн., №6 від 30.06.2015 року на загальну суму 589997,74 грн., в т.ч. ПДВ 98332,96 грн., №6 від 31.01.2015 року на загальну суму 69110,93 грн., в т.ч. ПДВ 11518,49 грн., №2 від 15.02.2015 року на загальну суму 59144,44 грн., в т.ч. ПДВ 9857,41 грн., №7 від 28.02.2015 року на загальну суму 70781,66 грн., в т.ч. ПДВ 11796,94 грн., №7 від 31.03.2015 року на загальну суму 128508,96 грн., в т.ч. ПДВ 21418,16 грн., №8 від 30.04.2015 року на загальну суму 161565,73 грн., в т.ч. ПДВ 26927,62 грн., №7 від 31.05.2015 року на загальну суму 198396,95 грн., в т.ч. ПДВ 33066,16 грн., №7 від 30.06.2015 року на загальну суму 200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. (а.с. 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 79, 81, 83, 85, 87, 89, 91).

Оплата по вищевказаним договорам здійснена у повному обсязі шляхом списання коштів з рахунків позивача, що підтверджується виписками по рахунку (а.с.98-116).

Крім того, суд зауважує, що податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Порядок формування податкового кредиту передбачений положеннями статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За правилами пункту 198.3 статті 198 вищевказаного кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, позивачем виконані всі умови для формування податкового кредиту, а тому висновки відповідача, викладені в акті перевірки №1155/20-30-22-03/03362152 від 22.10.2015 року, про порушення позивачем вимог ст.ст. 198, 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо наявності у Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради достатніх основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для здійснення робіт та послуг, що отримані від ТОВ "КЛІМТЕХІНВЕСТ" та безпідставності твердження контролюючого органу про відсутність у позивача підстав для залучення третіх осіб для здійснення робіт та послуг, що отримані від ТОВ "Клімтехінвест", оскільки у підприємства позивача наявні основні фонди для здійснення робіт та послуг, що отримані від ТОВ "Клімтехінвест", суд зазначає наступне.

Відповідно до штатного розпису станом на 01.01.2015 року загальна потреба працівників на підприємстві становить 658 осіб, в тому числі: робочих професій - 588 осіб, апарату управління - 70 осіб (а.с. 165-171). В той же час фактична кількість працівників СКП "Харківзеленбуд" Харківської міської ради станом на 01.06.2015 року складає лише 468 осіб, в тому числі: озеленювачі - 204, квітникарі - 25, прибиральники території - 27, прибиральники службових приміщень - 2, сторожа-56, лісники - 7, водії - 34, трактористи - 13, слюсарі з ремонту автомобілів - 2, слюсар - сантехнік - 1, слюсарі - ремонтники по обслуговуванню фонтанів - 25, машиністи екскаватору - 2, електрики - 2, електрогазозварювальники - 2, комірник - 1, апарат управління - 65. За цивільно-правовими угодами працювало - 26 осіб, в тому числі: по прибиранню об'єктів зеленого господарства - 8, по догляду за об'єктами зеленого господарства - 14, по обслуговуванню поливних водопроводів - З, по медичному огляду водії - 1.

Основним видом діяльності СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради є надання послуг з поточного утримання об'єктів зеленого господарства міста, а саме: догляд за об'єктами зеленого господарства та прибирання об'єктів зеленого господарства. Крім основних послуг підприємство, власними силами, виконує роботи, такі як: вирощування квітникової продукції для висаджування на клумбах і квітниках об'єктів благоустрою, здійснює капітальний та поточний ремонт об'єктів зеленого господарства, поточний ремонт та технічне обслуговування міських фонтанів, утримує та ремонтує техніку на дільниці механізації тощо.

Таким чином, загальна кількість працівників СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради робочих професій на 35% менша, ніж передбачена штатним розписом.

В той же час, загальна площа обслуговування по догляду і прибиранню за об'єктами зеленого господарства СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради складає 3353,323 га.

Відповідно до акту приймання-передачі основних фондів/об'єктів зовнішнього благоустрою (а.с. 128-164) (Додаток №2 до Договору про передачу майна в господарське відання №559 від 31.10.14 року (а.с. 125-127)) СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради прийняло у господарське відання 340 об'єктів зовнішнього благоустрою у різних куточках міста Харкова.

Отже, недостатня кількість працівників та велика кількість об'єктів зовнішнього благоустрою об'єктивно потребували залучення третіх осіб для забезпечення якісного виконання взятих на себе позивачем зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Одним із принципів підприємницької діяльності згідно із ч. 1 ст. 44 Господарського кодексу України є принцип самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону.

За ст. 19 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Законом забороняються незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю.

У розпорядженні ТОВ "Клімтехінвест" наявне сучасне обладнання, що дозволяє більш якісно та за менший час виконувати необхідний об'єм робіт. З огляду на що керівництвом СКП "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради прийняте рішення про залучення саме ТОВ "Клімтехінвест" до надання послуг щодо благоустрою території (догляд за об'єктами зеленого господарства) та щодо очищування (прибирання об'єктів зеленого господарства).

Таким чином, достатність наявних основних фондів та трудових ресурсів є оціночним показником, який, по-перше, має визначатись з огляду на об'єм робіт та покладених на підприємство зобов'язань, а по-друге, відповідно до положень Податкового кодексу України не є підставою для визнання господарських операцій платника податку нереальними.

Щодо не проведення позивачем тендеру при обранні суб'єкта господарювання, який надаватиме послуги щодо очищування, прибирання об'єктів зеленого господарства та послуги щодо благоустрою території, догляд за об'єктами зеленого господарства, суд зазначає, що позивач по справі укладав договори з ТОВ "Клімтехінвест" про надання послуг щодо очищування, прибирання об'єктів зеленого господарства та про надання послуг щодо благоустрою території, догляд за об'єктами зеленого господарства, вже як переможець конкурсних торгів.

Таким чином, СКП "Харківзеленбуд" Харківської міської ради не є замовником у розумінні Закону України "Про здійснення державних закупівель", а отже не зобов'язано проводити конкурсні торги при обранні контрагентів у межах власної господарської діяльності.

Щодо посилань в акті перевірки відповідача на узагальнену податкову інформацію від 27.08.15року №469/7/20-33-22-04-07 щодо ТОВ "КЛІМТЕХІНВЕСТ" за звітний період декларування ПДВ січень, квітень, травень 2015 року, отриману від Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, то дана узагальнена податкова інформація, як то зазначено податковим органом, складена у зв'язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ "КЛІМТЕХІНВЕСТ", суд зазначає наступне.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та ТОВ "КЛІМТЕХІНВЕСТ" належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України .

Слушність такого висновку підтверджена і Європейським судом з прав людини, відповідно до п.57 Рішення якого по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року, судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання його контрагентом ТОВ "КЛІМТЕХІНВЕСТ" зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не повинен нести відповідальність за сплату або несплату його контрагентом податкових зобов'язань перед бюджетом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень, який є відповідачем в даній адміністративній справі, не доведено належними та допустимими доказами правомірність складення спірного податкового повідомлення - рішення № від 06 листопада 2015 року, суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого позову Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 06 листопада 2015 року.

Стягнути на користь Спеціалізованого комунального підприємства "ХАРКІВЗЕЛЕНБУД" Харківської міської ради (місцезнаходження: 61145, м. Харків, вул.Клочківська, буд. 195-А, код ЄДРПОУ - 03362152) судовий збір у розмірі 6371 (шість тисяч триста сімдесят одна) грн. 52 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: 61166, м.Харків, пр. Науки, буд.9, код ЄДРПОУ - 39859805).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 18 квітня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.