Справа № 826/10764/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2016 р. м. Київ К/800/64281/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Оружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2014

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014

у справі № 826/10764/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікатрейд"

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мікатрейд», за результатами якої складений Акт від 11.07.2014 № 1598/26-59-22-09/39055764 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мікатрейд» з питань дотримання вимога податкового законодавства за період 01.05.2014 по 31.05.2014». Зобов'язано ДПІ вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі Акта від 11.07.2014 № 1598/26-59-22-09/39055764 Зобов'язано ДПІ відновити в інформаційній системі «Податковий блок» показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість, задекларовані ТОВ «Мікатрейд» в податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди за травень 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом були здійснені заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Мікатрейд» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами-покупцями (постачальниками) за період 01.05.2014 по 31.05.2014, за результатами яких складений Акт від 11.07.2014 №1598/26-59-22-09/39055764 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мікатрейд» з питань дотримання вимога податкового законодавства за період 01.05.2014 по 31.05.2014».

В ході проведення перевірки встановлено: неможливість фактичного здійснення ТОВ «Мікатрейд» господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу; відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність об'єктів, які підпадають під визначення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Вказані порушення стали підставою для коригування в базі даних АІС «Податковий блок» показників податкової звітності з податку на додану вартість позивача за травень 2014 року.

Вважаючи дії щодо формування висновків про нереальність здійснення ТОВ «Мікатрейд» господарських відносин із контрагентами та по внесенню до АІС «Податковий блок» коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки висновки акта про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть бути законною підставою для внесення змін до податкової звітності платника податків з податку на додану вартість та враховуючи помилковість висновків акта про неможливість проведення зустрічної звірки, суди дійшли висновку, що відповідач зобов'язаний вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта від 11.07.2014 № 1598/26-59-22-09/39055764, та відновити в цій інформаційній системі інформацію про задекларовані ТОВ «Мікатрейд» показники у податковій декларації цього підприємства з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 31.05.2014.

Однак, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що відповідають вимогам, передбачених ст. ст. 69, 159 КАС України. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного суду України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до положень ст. 2, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Згідно зі ст. 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів (п. 74.1 ст. 74 ПК України).

В даному випадку, судами не враховано, що питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог платника податків, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право. При цьому, факт порушення права позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Отже, судам попередніх інстанцій при розгляді даної справи необхідно дослідити відповідні обставини та встановити, чи впливають безпосередньо на права та обов'язки позивача оскаржувані дії податкового органу, чи порушені права позивача (за захистом яких він звернувся до суду) та чи порушені вони саме внесенням податковим органом до бази даних інформації про результат проведеної перевірки позивача, за результатами якої складено відповідний акт.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню в частині задоволення позову з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до уваги вищезазначене та прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального, процесуального права, надати належну правову оцінку обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 227, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 скасувати в частині задоволення позовних вимог з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)І.В. Борисенко
(підпис)В.В. Кошіль