Справа № 522/340/16-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/209/16
Справа № 522/340/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить поновити йому строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, визнати нечинною та скасувати постанову №854 по справі про адміністративне правопорушення Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 25.12.2015 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУ п АП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

В обґрунтування позивач вказує, що постановою №854 по справі про адміністративне правопорушення Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України від 25.12.2015 року, він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Однак вказану постану відповідача вважає незаконною з огляду на наступне.

Згідно договору дарування частини житлового будинку від 22.03.2000 року на бланку АВК №100771, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_2, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1, ОСОБА_4 прийняли у дар у рівних частках 3/25 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі. Це означає, що ОСОБА_1 прийняв в дар 3/50 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі. У встановленому законом порядку право власності ОСОБА_1 на вказані частини житлового будинку зареєстровано в КП „Одеське МБТІ та РОН м. Одеси у книзі 175, 19 доп. на сторінці 3300. Згідно договору міни від 21.07.2006 року на бланку ВЕА №291670, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_1 22/50 частини вказаного житлового будинку з надвірними спорудами за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі. У встановленому законом порядку право власності ОСОБА_1 на 22/50 частини житлового будинку також зареєстровано в КП „Одеське МБТІ та РОН м. Одеси у книзі 175, 19 доп. на сторінці 3300 за реєстровим №14539057. Згідно цих правочинів ОСОБА_1 є власником 1/2 частини вищезгаданого житлового будинку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.12.2006 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0269 га за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 зареєстровано в Одеському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38. Згідно технічного паспорту від 09.10.2006 року, виданого КП „ОМБТІ та РОН ОСОБА_1, його 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі складається з:

2-х поверхового житлового будинку I - А, який складається з:

I - го поверху, а саме 1-кухні-столової площею 52,1 кв.м., 2-житлової кімнати з житловою площею 22,5 кв.м., 3-котельної площею 8,1 кв.м., 4-санвузла площею 7,0 кв.м. Всього по першому поверху загальної площі 89,7 кв.м, яка складається з житлової площі 22,5 кв.м., площі під підсобні нежитлові приміщення 67,2 кв.м.

II-го поверху, а саме 5-коридора площею 18,0 кв.м., 6-санвузла площею 5,9 кв.м., 7-житлової кімнати з житловою площею 15,2 кв.м., 8-житлової кімнати з житловою площею 17,0 кв.м., 9- житлової кімнати з житловою площею 24,1 кв.м., 10-гардероба площею 8,1 кв.м. Всього по другому поверху загальної площі 88,3 кв.м, яка складається з житлової площі 56,3 кв.м., площі під підсобні нежитлові приміщення 32,0 кв.м.

У цілому 2-х поверховий житловий будинок I- А складається з загальної площі 178,0 кв.м, яка складається з житлової площі 78,8 кв.м., площі під підсобні нежитлові приміщення 99,2 кв.м.

гаражу Р площею 29,8 кв.м.

входу в підвал С площею 17,9 кв.м.

огорожі №1-2 довжиною 88,5 м.

Згідно постанови інспекції ДАБК виконавчого комітету Одеської міської Ради від 21.07.2006 року, ОСОБА_3, який є батьком позивача був визнаний винним у самовільному виконанні робіт по риттю траншеї і зносу будівлі за адресою Виноградний тупик 7 в м. Одесі. Цією ж постановою на нього був накладений штраф у розмірі 170 гривень. Згідно постанови інспекції ДАБК виконавчого комітету Одеської міської Ради №436 від 23.08.2006 року, ОСОБА_3 був визнаний винним у самовільному виконанні будівельних робіт за цією ж адресою. Цією ж постановою на нього був накладений штраф у розмірі 170 гривень. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2007 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради про визнання противоправними і скасування постанов інспекції ДАБК виконавчого комітету Одеської міської Ради від 21.07.2006 року і №436 від 23.08.2006 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування був задоволений. Судом визнана неправомірною і скасована постанова інспекції ДАБК виконавчого комітету Одеської міської Ради від 21.07.2006 року про накладення штрафу у розмірі 170 гривень на ОСОБА_3 за правопорушення у сфері містобудування, визнана неправомірною і скасована постанова інспекції ДАБК виконавчого комітету Одеської міської Ради №436 від 23.08.2006 року про накладення штрафу у розмірі 170 гривень на ОСОБА_3 за правопорушення у сфері містобудування. Закрито провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері містобудування відносно ОСОБА_3. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2009 року, вище зазначена постанова Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2007 року залишена без змін. Крім того, у вересні 2006 року Управління архітектури та містобудування ОМР звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, який є батьком позивач ОСОБА_1 про приведення самочинно реконструйованого житлового будинку, розташованого за адресою: Виноградний тупик 7 в м. Одесі у попередній стан, згідно технічною документацією, зареєстрованою в КП "ОМБТІ та РОН", шляхом знесення самочинно побудованих прибудови та другого поверху. У жовтні 2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом в якому, після неодноразових уточнень та доповнень, визначивши відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка також представляла інтереси неповнолітнього ОСОБА_1, остаточно просили зобов'язати відповідачів: знести за власний рахунок самовільно побудований 2-х поверховий житловий будинок, розташований за адресою: Виноградний тупик 7 в м. Одесі; відновити демонтований паркан; визнати недійсним договір міни від 31 липня 2006 року, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі по 500000 грн. кожному.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 8 жовтня 2014 року (з урахуванням ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2014 року про усунення описки) позовні заяви: Управління архітектури та містобудування ОМР та позов ОСОБА_6, ОСОБА_7, залишені без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 8 жовтня 2014 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення самочинного будівництва, відновлення демонтованого паркану, стягнення матеріальної і моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 8 жовтня 2014 року шляхом викладення вступної частини рішення в іншій редакції. Резолютивна частина рішення залишена без змін.

Як вбачається з усіх вище наведених судових рішень, що набрали чинності, неодноразово встановлено, що адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 КУПАП за адресою: Виноградний тупик 7 в м. Одесі, було вчинено у липні 2006 року не встановленими особами, але не позивачем ОСОБА_1, тому що на той час він був неповнолітнім, та йому було біля 13 років. На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 вважає, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, та стягнення на нього накладено безпідставно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, просив розглянути справу у його відсутності на підставі письмових доказів, що містяться у справі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань суду не заявляв.

Відповідно до ч.1 п.2, ч.2 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, надані суду докази в сукупності, суд вважає поданий адміністративний позов обґрунтованим, доведеним, а вимоги по ньому підлягаючі задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою №854 по справі про адміністративне правопорушення Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України від 25.12.2015 року, позивач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУПАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Відповідно до ст.251 КУ п АП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з наведеної норми права, при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення законодавець встановив за обовязок посилатися на докази в справі про адміністративне правопорушення, виключний перелік яких визначений ст.251 КУпАП. Всі ці докази повинні бути зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а письмові докази додаватися до протоколу для того, щоб правильно та обєктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення. У той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається про наявність доказів того, що саме позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується. Навпаки, у протоколі зазначено, що згідно технічного паспорту житловий будинок побудований у 2006 році, коли ОСОБА_1 було 13 років, та підлягає введенню в експлуатацію (технічний паспорт від 09.10.2006 року), що свідчить про самочинне будівництво 9 років тому назад.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається з судових рішень, на які посилається позивач, та які містяться у матеріалах справи, порушення вимог законодавства у сфері містобудування було виявлено у липні 2006 року, про що складені відповідні протоколи. У той же час, позивача, якому на момент виявлення адміністративного правопорушення було 13 років, притягнуто за це адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення через 9 років, що суперечитьч.1 ст.38 КУ п АП.

Відповідно до ст.280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУ п АП, суд при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень визначених п.п.1 4 цієї норми права, а саме скасовує постанову і закриває справу.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проте, будь-яких доказів вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.96 КУПАП з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що є безумовною підставою для визнання судом незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.289 КУПАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з позову, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 25.12.2015 року. У той же час, адміністративний позов поданий до суду 11.01.2016 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку на оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з наведених норм процесуального права, позивач ОСОБА_1 втратив право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В той же час, позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, протокол у справі про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1, у встановленому законом порядку та строки йому не вручався, справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності ОСОБА_1 У встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи він не сповіщався, та був позбавлений свого Конституційного права брати участь у розгляді справи. Копію протоколу та постанови він отримав поштою 05.01.2016 року, тобто, коли строк на оскарження постанови вже закінчився. Таким чином ОСОБА_1 не мав практичної можливості своєчасно звернутися до суду з позовом. А тому суд вважає за можливе поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений ним строк на звернення до суду з адміністративним позовом

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №854 від 25.12.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17-18, 69-71, 79, 86, 99, 158-163, 167, 171 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Визнати незаконною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №854 від 25.12.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 96 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Суддя: Домусчі Л.В.

12.04.2016