Справа № 205/6907/15-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.01.2016 Єдиний унікальний номер 205/6907/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Федченко В.М., при секретарі Бунаковій С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачка 15 вересня 2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що вона, ОСОБА_1, вийшла на пенсію державного службовця 27.01.2009 року та знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області.

Протоколом №238 від 03.02.2009 року починаючи з 29.01.2009 року призначений основний розмір пенсії виходячи із 90 відсотків від середнього заробітку.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року за позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (далі - Відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року та роз'ясненою ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року, на Відповідача покладено обов'язок починаючи з 29 серпня 2013 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації, в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Проте, на виконання судового рішення розпорядженням 809284 від 20.11.2014 року з 29.08.2013 року відповідачем здійснений розрахунок розміру пенсії позивачки, з урахуванням зазначених судовим рішенням виплат, одночасним зменшенням загального відсотку розрахунку основного розміру пенсії з 90% на 80% та зміною базового місяця нарахування індексації пенсії.

Листом від 16.12.2014 року № Ч-194/14ос «Про розрахунок пенсії» позивача повідомлено, що для пенсії позивача встановився новий базовий місяць серпень 2013 року, тому виникла переплата індексації в сумі 500,11 грн., яка на сьогодні не утримується. Пенсія продовжує індексуватися за новими індивідуальними коефіцієнтами.

На заяву позивача від 18 серпня 2015 року (вх.18.08.201530.03.2015) про незгоду зі здійсненим розрахунком пенсії на виконання судового рішення, а саме: зміни загального відсотку розрахунку пенсії з 90% на 80%, безпідставної зміни базового місяця нарахування індексації пенсії та проханням повернути незаконно утриману частину пенсії у розмірі 10 її відсотків та відновити базовий місяць нарахування індексації пенсії, який діяв до здійсненого перерахунку пенсії, листом від 31.08.2015 року № Ч-107/15ос «Про розрахунок пенсії» у вказаному було відмовлено з посиланням на те, що станом на 29.08.2013 року діяли норми Закону України № 3668 від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо внесення змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка вважає, що дії відповідача є незаконними і такими, що порушили її конституційне право на розмір пенсії у відповідності до діючого законодавства України та виконання судового рішення тому вимушена була звернутися до суду та просила, визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 з 29.08.2013 року в ході виконання судового рішення від 26 березня 2014 року у справі № 2а/205/5/14 (299) розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 80 відсотків, нарахування переплати індексації в сумі 500,11 грн. та зміну базового місяця нарахування індексації пенсії.

Тому позивачка просить суд скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська 809284 від 06.11.2014 року та від 02.09.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 29 серпня 2013 року у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати та відновити базовий місяць нарахування індексації пенсії діючого до неправомірно виконаного судового рішення від 26 березня 2014 року у справі № 2а/205/5/14 (299) та стягнути судові витрати (а.с.2-7).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмово просила розглянути справу у її відсутність.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська в судове засідання не з`явився, заздалегідь надіслав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та письмові заперечення на позов, згідно яких заперечував проти позовних вимог в повному обсязі (а.с.34-36).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1, вийшла на пенсію державного службовця 27.01.2009 року та знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції діючій на дату виходу позивача на пенсію, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Протоколом №238 від 03.02.2009 року починаючи з 29.01.2009 року призначений основний розмір пенсії виходячи із 90 відсотків від середнього заробітку.

Постановою Ленінського районного суду м Дніпропетровська від 26 березня 2014 року за позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області здійнити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації, в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року вищевказана постанова залишена без замін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 29 серпня 2013 року з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації, в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Розпорядженням 809284 від 20.11.2014 року з 29.08.2013 року відповідачем здійснений розрахунок розміру пенсії позивачки, з урахуванням зазначених судовим рішенням виплат, одночасним зменшенням загального відсотку розрахунку основного розміру пенсії з 90% на 80% та зміною базового місяця нарахування індексації пенсії.

Листом від 16.12.2014 року № Ч-194/14ос «Про розрахунок пенсії» позивача повідомлено, що для пенсії позивача встановився новий базовий місяць серпень 2013 року, тому виникла переплата індексації в сумі 500,11 грн., яка на сьогодні не утримується. Пенсія продовжує індексуватися за новими індивідуальними коефіцієнтами.

Позивачка звернулася з заявою 18 серпня 2015 року про незгоду зі здійсненим розрахунком пенсії на виконання судового рішення, а саме: зміни загального відсотку розрахунку пенсії з 90% на 80%, безпідставної зміни базового місяця нарахування індексації пенсії та проханням повернути незаконно утриману частину пенсії у розмірі 10 її відсотків та відновити базовий місяць нарахування індексації пенсії, який діяв до здійсненого перерахунку пенсії, листом від 31.08.2015 року № Ч-107/15ос «Про розрахунок пенсії» у вказаному було відмовлено з посиланням на те, що станом на 29.08.2013 року діяли норми Закону України № 3668 від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо внесення змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Стосовно індексації повідомлено, що відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 зі змінами від 13 червня 2012 року № 526, зі змінами від 29 січня 2014 року № 36 індексації підлягають пенсії в межах прожиткового мінімуму залежно від базового місяця, який визначається відповідно кожного підвищення пенсії.

Розпорядженням 809284 від 02.09.2015 року підтверджений перерахунок розміру пенсії позивача з 29.08.2013 року загальним відсотком пенсії від середнього заробітку - 80. Згідно розпорядження основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 3477,61 грн.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положення статті 37 Закону України «про державну службу», в редакції закону України «Про державну службу», в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до якого пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, набрало чинності з 01 жовтня 2011 року, тому і застосовується при призначенні пенсії з 01.10.2011 року та не змінює правила перерахунку пенсій.

А отже, зменшення відповідачем загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 % до 80% є діями, що вчинені в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З Постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13 вбачається, що при перерахунку пенсії державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діє на момент призначення пенсії, а не на момент перерахунку вже призначеної пенсії.

Виходячи з викладеного, суд вважає дії відповідача щодо зменшенням ОСОБА_1 з 29.08.2013 року в ході виконання судового рішення від 26 березня 2014 року розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 80 відсотків неправомірними.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року відповідачем проведений перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації заробітної плати, які не були враховані раніше при обчисленні розміру пенсії.

Відповідно до приписів статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим індексом, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003р. № 491- IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У відповідності до пункту 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У відповідності до п.1 абз.5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

При цьому, у разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Тобто, виходячи з аналізу зазначених норм права, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. Уразі підвищення сум доходів громадян без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та у наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Відповідач не прийняв до уваги, що здійснене нарахування позивачу сум підвищення пенсії з урахуванням у складі її заробітної плати сум повної суми отримуваної при проходженні державної служби винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням грошових доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, у зв'язку з тим, що фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про індексацію доходів громадян не відбулось.

Вказаний перерахунок не може бути розцінений як підвищення грошового утримання особи, що мало місце на виконання судового рішення, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця, оскільки насамперед вказаний перерахунок являє собою суму грошових коштів, що не були виплачені особі з вини пенсійного органу, та не є новим видом забезпечення, що потяг би за собою збільшення доходів особи без перегляду їх мінімального розміру.

Невірне визначення базового місяця при здійсненні індексації нарахованих ОСОБА_1 у відповідності до рішення суду пенсійних виплат, зумовлює невірне визначення розміру споживчих цін та базових місяців при подальшому здійсненні індексацій у зв'язку зі зміною мінімальних розмірів пенсійних виплат.

Виходячи з викладеного, при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії у позивача не відбулось підвищення доходів, а тому відсутні будь-які законодавчі підстави для зміни базового місяця та визначення нового розміру споживчих цін для проведення індексації з наступного місяця після місяця, в якому відбулось підвищення.

Доводи відповідача щодо порушення позивачем ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: порядку оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, прийнятого на виконання певної постанови суду, на думку позивача, не заслуговують на увагу, оскільки позивач звернулася за захистом в черговий раз порушеного відповідачем її права на розмір пенсії гарантований державою відповідно до ст. 99 цього Кодексу.

Предметом доказування у справі є вчинення відповідачем чергових неправомірних дій щодо зменшення розміру пенсії позивача шляхом зміни загального відсотку розрахунку основного розміру пенсії з 90% на 80% починаючи з 29.08.2013 року та зміни базового місяця нарахування індексації пенсії.

В даних спірних правовідносинах позивач оскаржує неправильний розрахунок пенсії вчинений при виконанні судового рішення від 26.03.2014 року та у зв'язку з цим протиправність дій.

Стаття 99 КАС України передбачає строки звернення до суду з адміністративними позовами. На заяву позивача від 18 серпня 2015 року (вх.18.08.2015) про незгоду зі здійсненим розрахунком пенсії на виконання судового рішення, проханням повернути незаконно утриману частину пенсії у розмірі 10 її відсотків та відновити базовий місяць нарахування індексації пенсії, листом від 31.08.2015 року № Ч-107/15ос «Про розрахунок пенсії» у вказаному було відмовлено, що є підставою для звернення позивача до суду за захистом в черговий раз порушеного права позивача на розмір пенсії відповідно до рішення суду від 26.03.2014 року.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зменшення ОСОБА_1 в ході виконання судового рішення від 26 березня 2014 року розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 80 відсотків, нарахування переплати індексації в сумі 500,11 грн. та зміну базового місяця нарахування індексації пенсії є неправомірною.

Керуючись ст.ст. 19,58 Конституції України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. ст. 7, 8, 11, 17, 70, 86, 158-163 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 з 29.08.2013 року в ході виконання судового рішення від 26 березня 2014 року у справі № 2а/205/5/14 (299) розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 80 відсотків, нарахування переплати індексації в сумі 500,11 грн. та зміну базового місяця нарахування індексації пенсії.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська 809284 від 06.11.2014 року та від 02.09.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 29 серпня 2013 року у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати та відновити базовий місяць нарахування індексації пенсії діючого до неправомірно виконаного судового рішення від 26 березня 2014 року у справі № 2а/205/5/14 (299).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі487,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

У разі складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови в письмовому провадженні, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Федченко