Справа № 333/8714/14-а(2-а/333/212/14)
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 квітня 2016 року м. Київ К/800/10622/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Н. В. Васильченко,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що станом на час виплати позивачу грошової допомоги Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до якої,встановлено, що у 2014 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту проводиться у таких розмірах: інвалідам третьої групи 2020 (дві тисячі двадцять) гривень 00 копійок. А тому, дії відповідача після 26.12.2011 року (відповідно до рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року) щодо проведення виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 102 від 16.04.2014 року слід вважати правомірними, оскільки вони відповідали діючому законодавству, регулюючому спірні правовідносини.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Васильченко