Справа № 808/5958/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ К/800/4652/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Черпака Ю.К.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства "Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за касаційною скаргою Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача заборгованість по адміністративно-господарським санкціям та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році в сумі 21084,57 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року.

Не погоджуючись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Так, судами попередніх інстанції встановлено:

Відповідно до Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік (форма №10-ПІ) затвердженого наказом Мінпраці України від 10.02.2007р. №42, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на Державному підприємстві «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№88)» склала 23 особи.

Обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було проведено перевірку з питань дотримання відповідачем вимог статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за 2012 роки, в ході якої встановлено суму заборгованості за невиконання Державним підприємством "Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88" нормативу робочих місць у складі 1 особи за 2012 рік та в розмірі 21084,57

У зв'язку з тим, що підприємством не була працевлаштована 1 особа із встановленням інвалідності, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення адміністративно-господарський санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць у 2012 році.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем були виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в розмірі 4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників, якщо кількість працюючих від 8 до 25 чоловік - встановлюється норматив в кількості 1 робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону (в редакції, чинній з 01.01.2006 року) забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Тобто цією нормою визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється двома шляхами: безпосереднє звернення інваліда до підприємства або звернення інваліда до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

Відтак, колегія суддів вважає, що ст. 18 Закону не встановлює правила, за якими підприємство було б зобов'язане самостійно здійснювати пошук інвалідів для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону чітко визначені обов'язки підприємства, що використовує найману працю: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Так відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 19 Закону України "Про зайнятість населення" державна служба зайнятості має право одержувати від підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, адміністративні дані про наявність вакантних робочих місць, у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, характер і умови праці на них, про всіх вивільнюваних, прийнятих і звільнених працівників та інформацію про передбачувані зміни в організації виробництва і праці, інші заходи, що можуть призвести до вивільнення працівників.

Процедуру подання інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів центру зайнятості визначено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів встановлюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Правила подання роботодавцями звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) передбачено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою № 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів". Порядок складання звіту встановлено Інструкцією щодо заповнення форми звітності № 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів".

Водночас, про наявність вакантних місць роботодавці повинні повідомляти центри зайнятості, направляючи звітність у формі № 3-ПН згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 року № 420.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вимог ч.1 ст. 19 Закону України «Про інформацію», ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення», наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.05 № 420 затверджено форми звітності, у т.ч. звіт про наявність вакансій за формою № 3-ПН та Інструкцію щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій». Вказаний наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.12.05 за № 1534/11814.

При цьому, Оріхівський районний центр зайнятості листом від 27.05.2013 за вих..№604/10 підтвердив, що відповідач в період з грудня 2011 року по грудень 2012 року інформував Оріхівський РЦЗ про наявність вакансії «механік цеху» для інвалідів за формою 3-ПН «Про наявність вакансій».

Також Оріхівський районний центр зайнятості у вказаному листі зазначив, що на заявлену вакансію «механік цеху» було підібрано і видано направлення на працевлаштування №0010001 від 01.06.2012 ОСОБА_4 Відповідачу дана кандидатура за результатами співбесіди не підійшла, що відображено у корінці направлення «кандидатура не відповідає вимогам». Підставою стала специфіка роботи підприємства та контингентом засуджених для спілкуванням з якими потрібні особливі риси характеру.

Більше інвалідів, які б відповідали вимогам по заявленій вакансії, на обліку в центрі зайнятості в звітному періоді не перебувало, що підтверджується листом Оріхівського РЦЗ від 27.05.2013 за вих .№604/10.

Оскільки нормами чинного законодавства на підприємство покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх працевлаштування, а також в матеріалах справи наявні відомості про виконання відповідачем обов'язку передбаченого нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні, по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів та відомості про вжиття ним, передбачених чинним законодавством заходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів, то колегія суддів вважає, що позов заявлений позов до Державного підприємства "Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць необґрунтований.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

Ю.К. Черпак

В.В. Швець