Справа № 813/8570/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 876/6299/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай Агро» до Львівської митниці ДФС України, першого заступника начальника Львівської митниці ДФС України Марченко О.С. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів,

встановив:

У грудні 2014 року позивач ТзОВ «Дунай Агро» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Львівської митниці ДФС України, першого заступника начальника Львівської митниці ДФС України Марченко О.С., в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів №209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року; 2) зобов'язати Львівську митницю визначити митну вартість товарів, щодо яких було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року за методом визначення митної вартості за ціною Контракту № UA01-2014 від 25.03.2014 р; 3) стягнути суму гарантії наданої Позивачем, у порядку передбаченому ч.7 ст.55 Митного кодексу України, у зв'язку з прийняттям Рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року у розмірі 91922,31 грн; 4) визнати незаконними дії першого заступника начальника Львівської митниці Марченка О.С. щодо не скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року у зв'язку із ненаданням обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів поданих супровідним листом за вих. № 01-17/11-2014 від 17 листопада 2014 року.

Відповідачі по справі позову не визнали, в суді першої інстанції подали заперечення, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці Міндоходів про визначення митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року. Зобов'язано Львівську митницю ДФС визначити митну вартість товарів, щодо яких було прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року за методом визначення митної вартості за ціною Контракту № UA01-2014 від 25.03.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду не погодився відповідач Львівська митниця ДФС України і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції від 13.05.2015 року є необгрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом зроблені помилкові висновки про те, що позивачем ТзОВ «Дунай Агро» було надані всі документи, передбачені ст.53 МК України, при здійсненні митного оформлення товару «Насіння озимої м'якої пшениці Triticum aestivum врожаю 2013 року, сорту «BALATON» (БАЛАТОН) супер еліта, необробленого». Вказує апелянт, що Львівської митницею 13.05.2015 року було правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 13.05.2015 р. в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задовольнити.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що під час митного декларування насіння озимої м'якої пшениці Triticum aestivum врожаю 2013 року, сорту «BALATON» (БАЛАТОН) супер еліта, необробленого, згідно МД № 209160000/2014/013619, ТзОВ «Дунай Агро» було заявлено митну вартість товару відповідно до Контракту № UA01-2014 від 25.03.2014 р.. Заявлена митна вартість товару дорівнювала 11 600 Євро, що становить 580 Євро за тону.

Оскарженим Рішенням про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року здійснено коригування митної вартості та визначено вартість Товару в розмірі 22600 Євро (а.с. 13).

У Рішенні вказано, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій-третій статті 53 та невірно проведений розрахунок митної вартості. При здійсненні аналізу документів встановлено, що згідно інформації наведеної у прайс-листі від 15.09.2014 р. при купівлі генерації «супер-еліта» додатково заключається ліцензійна угода на сплату роялті за кожну тону, проте до митного оформлення зазначена угода не подавалася, ліцензійні платежі до митної вартості не додані, тобто не враховано усі складові митної вартості товару.

За наслідками проведеної консультації із декларантом та у зв'язку із неможливістю застосування наступних методів, застосовано метод визначення митної вартості 2 Ґ (ст.64 МК України - резервний метод).

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року та зобов'язання визначити митну вартість товарів за методом визначення митної вартості за ціною договору, з врахуванням наступного.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 53 цього ж Кодексу, у випадках, передбачених цим же Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій же статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 54 цього ж Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього ж Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: - у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; - у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; - у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього ж Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ст. 55 цього ж Кодексу, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього ж Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: - у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; - у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього ж Кодексу.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд апеляційної інстанції враховує доводи апеляційної скарги відповідача, оскільки під час розгляду документів, що були подані до митного оформлення товару «Насіння озимої м'якої пшениці Triticum aestivum врожаю 2013 року, сорту «BALATON» (БАЛАТОН) супер еліта, необроблене», що переміщувався на адресу ТзОВ «Дунай Агро» та був задекларований за МД від 16.09.2014 року за №209160000/14/013619 встановлено, що документи подані до митного оформлення містять розбіжності.

Матеріалами справи підтверджується, що експортна декларація країни відправлення №14AT100000EVKX5QA8 від 12.09.2014 року подавалася декларантом разом з МД 209160000/14/013619 від 16.09.2014, що підтверджується переліком документів, внесених до гр. 44 МД.

До митного оформлення була надана спрощена версія декларації країни відправлення №14AT100000EVKX5QA8 від 12.09.2014 року, яка не передбачає заповнення ряду граф, зокрема щодо умов поставки, фактурної вартості. Тому декларанту було запропоновано надати повну версію документа.

Львівською митницею встановлено, що фактурна вартість товарів, вказана у інвойсі №UA03-14 від 02.09.2014 року, складає 11600 євро. Натомість, статистична вартість цих товарів, вказана у декларації країни відправлення №14AT100000EVKX5QA8 від 12.09.2014 року, вказана у розмірі 8900 євро, що суперечить інформації з інвойсів та потребувало додаткового з'ясування.

Рахунок-фактура відноситься до переліку обов'язкових документів, який наведено у ч. 2 ст. 53 МК України.

Декларанту було обґрунтовано виставлено вимогу про надання додаткових документів, однак з наведеного у вимозі переліку такі документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями декларантом не були надані.

Відповідачем правомірно, на думку суду, в спірному рішенні про коригування митної вартості не визначено митну вартість імпортованих товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки декларантом позивача не подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2, 3 ст.53 МК України.

У графі 33 спірного Рішення вказано наступні відомості: «Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № 125110011/2014/15194 від 29.08.2014(ІМ 40 ДЕ). Розрахунок митної вартості 1,23 EUR/кг-0,1 EUR/кг ( на обробку)=1,13EUR/кг», тобто у рішенні наведена інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам законодавства.

Також, з декларантом проведено консультацію в ході якої декларанту було роз'яснено причину необхідності подання додаткових документів та процедуру застосування методу визначення митної вартості (а саме послідовного застосування методів у випадку невизнання основного методу - за ціною договору). З причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, була відсутньою можливість застосувати методи визначення митної вартості №2а та №2б. Відсутність митного оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції, документально не підтверджені. Метод визначення митної вартості № 2в не був застосований, оскільки на момент визначення заявленої позивачем митної вартості було відсутнє документальне підтвердження про ціну одиниці товару, що були продані на території України, з поправкою положень частини 2, 3 статті 62 МК України. Метод визначення митної вартості № 2г не був застосований, оскільки відсутнє документальне підтвердження щодо витрат, які включаються в ціну товарів згідно ст. 63 МК України.

Таким чином, не маючи можливості визначення митної вартості за методами 2а - 2г, посадові особи Львівської митниці згідно ст. 64 МК України правомірно визначили митну вартість на імпортований позивачем товар з використанням резервного методу.

Також, судом враховуються доводи апелянта, що згідно п. 4.1 контракту №UA01-2014 від 25.03.2014 між ТОВ «Дунай Агро» та Probstdorfer Saatzucht Ges.m.b.H.& Co KG покупець сплачує 100% вартості товару, вказаної у Додатках, не пізніше 30 листопада 2015 року, якщо інші умови не будуть вказані у Додатку. Додаток №3 до контракту UA01-2014 від 25.03.2014 датований 02.09.2014 та встановлює дату оплати 30.11.2015р, тобто оплата можливо буде здійснена більше ніж через рік після поставки товару.

Крім цього, за даними сайту LinkedIn, ОСОБА_4 (директор ТОВ "Дунай Агро") є працівницею фірми Probstdorfer Saatzucht Gmbh та займається розвитком бізнесу в Україні. Це підтверджується відомостями з сайту mauthner.co.at (офіційна сторінка фірми засновника компанії Probstdorfer Saatzucht Gmbh - Mauthner Warenhandels - und Vermogensverwaltungs Gmbh.), де ОСОБА_4 зазначена як керівник бізнесу в Україні та має поштову скриньку на сайті компанії - ., вказане свідчить, що покупець та продавець пов'язані між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. Проте, у МВ № 209160000/2014/013619 від 16.09.2014 р. декларантом вказано, що контрагенти не пов'язані між собою.

У прайс-листі фірми Probstdorfer Saatzucht Gmbh є інформація, що "при купівлі насіння генерації "супер еліта" додатково укладається ліцензійна угода на сплату роялті за кожну тону". З листом від 17.11.14 №01-17/11-2014 ОСОБА_5, що представляє ТОВ «Дунай Агро» на підставі доручення, надійшла ліцензійна угода №1/10-2014 від 01.10.2014 року про передання прав на використання сортів пшениці. Як випливає з аналізу цієї угоди, роялті сплачується Ліцензіатом за право представляти сорт на території України. Оцінюваний товар сорту Балатон є об'єктом ексклюзивних прав продавця. Розрахунок сум роялті здійснюється у залежності від кількості проданого/реалізованого насіння першої репродукції, вирощеного в Україні. Разом з тим, Ліцензіат гарантує використання для виробництва насіння першої репродукції лише елітного насіння, що надійшло від Ліцензіара, або одержаного від суперелітного насіння, що надійшло від Ліцензіара. Тобто сплата роялті напряму пов'язана з імпортованим насінням генерацій еліта та супереліта та є умовою його продажу в Україну.

Враховуючи викладене, сума роялті повинна бути включеною до митної вартості оцінюваного товару.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивачем в частині визнання протиправним і скасування спірного рішення про визначення митної вартості з врахуванням вищевказаних обставин, а також, оскільки позивачем не спростовано факту наявності розбіжностей у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, в тому числі відомостей щодо ціни, що фактично підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача визначити митну вартість за ціною контракту та стягнення суми гарантії наданої позивачем, оскільки правомірність на думку суду спірного рішення є підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що постанова суду першої інстанції від 13.05.2015 року щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог позивачем не оскаржена.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 13.05.2015 року в частині задоволення позовних вимог прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з істотним порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, оскаржену постанову суду слід скасувати частково, тобто в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року та зобов'язання визначити митну вартість товарів, щодо яких було прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року за методом визначення митної вартості за ціною Контракту № UA01-2014 від 25.03.2014 року, і в цій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні відповідних позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай Агро» до Львівської митниці ДФС України, першого заступника начальника Львівської митниці ДФС України Марченко О.С. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів - скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог, і в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай Агро» про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року, та про зобов'язання Львівської митниці ДФС визначити митну вартість товарів, щодо яких було прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/000008/2 від 19.09.2014 року за методом визначення митної вартості за ціною Контракту № UA01-2014 від 25.03.2014 року.

В решта частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.04.2016 року.