Справа № 504/607/15-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/36330/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Заїка М.М. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області з вимогами про визнання протиправними дій УПФ при розрахунку його пенсії щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік, та зобов'язання УПФ призначити пенсію за віком і здійснити розрахунок пенсії з 28.08.2014р. із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, тобто за рік, що передував року звернення із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р., позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача при розрахунку пенсії позивачу, зокрема, щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік. Зобов'язано відповідача призначити з 28.08.2014р. пенсію за віком і здійснити розрахунок пенсії позивача з 28.08.2014р. із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, тобто за рік, що передував року зверненню із заявою про призначення йому пенсії за віком.

У касаційній скарзі відповідач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 01.12.1996р. ОСОБА_2 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

28.08.2014р. позивач звернувся до УПФ з заявою про призначення пенсії за віком на загальних засадах, в зв'язку з тим, що він досяг пенсійного віку згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058 -IV (далі - Закон № 1058 -IV).

Розпорядженням № 4141 з 29.08.2014р., на підставі заяви від 28.08.2014р., позивачу призначено пенсію за віком в розмірі 2865,79 грн. Пенсія розрахована при страховому стажі 41 рік 9 місяців 21 день та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000р. по 31.07.2014р., із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що належним перерахунком пенсії позивача є застосування показника середньої заробітної плати за 2013р., який передував року призначення пенсії за іншим Законом, а не показника середньої заробітної плати за 2007р., оскільки позивач звертався із заявою про призначення пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з урахуванням наступного.

Статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів УПФ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 -IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV. Однак у випадку з ОСОБА_2 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу вперше призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV він звернувся вперше 28.08.2014р.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що, відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з одного виду на інший неправомірно застосовано положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 -IV.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015р. (справа № 21-612а14).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо неправомірності проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007р., та про необхідність застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2013р., який передував року призначення пенсії за іншим Законом.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області відхилити, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Заїка М.М.