Справа № 808/1169/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року 16 год. 00 хв. Справа № 808/1169/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Рикова В.Ю.

представника відповідача Харченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі - позивач або ТОВ «КЛІОН») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00616 від 12.10.2015.

Вказуючи на те, що при митному оформленні товару ТОВ «КЛІОН» були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом, та відповідачем не було обґрунтовано, що документи, подані для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також на те, що щодо виявлених розбіжностей підприємством було надано відповідні документи, що усували виявлені розбіжності та додатково підтверджували заявлену митну вартість, позивач вважає прийняті відповідачем Рішення про коригування митної вартості товарів і Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення в їх обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також представник пояснив, що у перекладі декларації країни відправлення, який подавався відповідачу, було зроблено невірний переклад назви товару як «Замореженная рыба-луна 80-100», але всі інші документи, що подавались для митного оформлення товару «Риба морська морожена ціла тихоокеанський вомер», у своїй сукупності, давали можливість ідентифікувати товар і підтверджували заявлену митну вартість.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, про що подала заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити, вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті обґрунтовано, а тому підстав для їх скасування не вбачає. Також вказує на ту обставину, що надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару (первинні та додатково надані) не дали можливості Запорізькій митниці ДФС остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у зв'язку з чим було застосовано наявну в Запорізькій митниці ДФС інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами (а.с. 63-66).

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2015 між ТОВ «КЛІОН» (Покупець) та ОСОБА_1, Еквадор (Продавець) укладено Контракт № 231F/2015Р, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти у власність від Продавця заморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти (далі - товари). Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною Контракту. Поставка здійснюється у відповідності до Правил Інкотермс в редакції 2010 року. Перевезення товару може здійснюватися морським, автомобільним, залізничним чи авіаційним транспортом, про що зазначається в інвойсі. Датою поставки вважається дата, що вказана у товарно-транспортній накладній. За дорученням Продавця безпосереднім відправником може бути інша компанія. Загальна сума Контракту встановлюється відповідно до суми всіх оплачених інвойсів Контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 (а.с. 20-28).

Згідно з Інвойсом № 003-002-000000077 від 02.09.2015 товар, що поставлявся - морожений тихоокеанський вомер, цілий 100-150 гр. у кількості 476 карт. короба по 10 кг, вага нетто 4760 кг, ціна - 1,47 USD, загальна вартість товару 6997,20 USD (товар № 1); морожений тихоокеанський вомер, цілий 150-200 гр. у кількості 461 карт. короба по 10 кг, вага нетто 4610 кг, ціна - 1,60 USD, загальна вартість товару 7376 USD (товар № 2); морожений тихоокеанський вомер, цілий 200-300 гр. у кількості 1363 карт. короба по 10 кг, вага нетто 13630 кг, ціна - 1,83 USD, загальна вартість товару 24942,90 USD (товар № 3); морожений тихоокеанський вомер, цілий 300-400 гр. у кількості 400 карт. короба по 10 кг, вага нетто 4000 кг, ціна - 1,83 USD, загальна вартість товару 7320 USD (товар № 4). Загальна вартість товару - 46636,10 USD. Умови поставки: CFR Yuzhniy. Країна походження: Еквадор. Дата відвантаження: вересень 2015 року. Умови оплати: покупець оплачує 10 % передплати перед відвантаженням партії товару, що визначається інвойсом, 90 % передплати - за 10 днів до приходу контейнеру в порт призначення. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін. Перевезення товарів від продавця покупцеві здійснюватимуться морським транспортом. (а.с. 29).

Для здійснення митного оформлення поставленого за Контрактом № 231F/2015Р від 17.07.2015 товару, згідно з інвойсом № 003-002-000000077 від 02.09.2015, позивачем до митного органу 08.10.2015 подана електронна митна декларація по формі МД-2 № 112050000/2015/017635 (а.с. 17-19), відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту, заявлена митна вартість товару № 1 у розмірі 148831,61 грн. (тобто 31,27 грн. або 1,47 доларів США за 1 кг), заявлена митна вартість товару № 2 у розмірі 156888,75 грн. (тобто 34,03 грн. або 1,60 доларів США за 1 кг), заявлена митна вартість товару № 3 у розмірі 530539,65 грн. (тобто 38,92 грн. або 1,83 доларів США за 1 кг) та заявлена митна вартість товару № 4 у розмірі 155697,62 грн. (тобто 38,92 грн. або 1,83 доларів США за 1 кг).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: контракт № 231 F/2015Р від 17.07.2015; Інвойс №003-002-000000077 від 02.09.2015; проформа-інвойс №1332 від 07.08.2015; Калькуляція постачальника від 02.09.2015; прайс-лист від 05.08.2015; морська накладна MAEU 954595054 від 02.10.2015; міжнародна товарно-транспортна накладна 0000927 від 06.10.2015; платіжне доручення №1277 від 26.08.2015; платіжне доручення №1461 від 01.10.2015; Дублікат ветеринарного свідоцтва від 08.10.2015 серії ЄРД-00 № 090924; Ветеринарний (санітарний) сертифікат від 04.09.2015 № 006339; Сертифікат походження № 1060619 від 23.09.2015; Сертифікат якості №3-2015 від 02.09.2015; експортна декларація № 028-2015-40-00554964 від 03.09.2015; лист компанії «СМТ Лтд» №05/10-2 від 05.10.2015; лист постачальника від 25.07.2015 про виробничі потужності; зразок маркування від 08.10.2015 (а.с. 20-47).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 31.08.2015 № 112050000/2015/017635 від 08.10.2015, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності:

1) платіжне доручення від 01.10.2015 № 1461 містить заповнену гр.56 «банк-кореспондент», проте договір від 17.07.2015 № 231F/2015Р такої інформації не містить. Крім того, в гр.70 «призначення платежу» зазначено інвойс, який до митного оформлення не подано;

2) згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Наданий прайс-лист від 05.08.2015 не містить інформації щодо якості товару;

3) відповідно до калькуляції від 02.09.2015 вартість товару складається з вартості сировини, витрат на заморожування, пакування, маркування, витрат на транспортування, інших витрат га маржі компанії. Проте зазначена інформація не в повному обсязі відповідає умовам пункту 5.1 контракту від 17.07.2015 № 231F/2015Р;

4) відповідно до умов пункту 2.2 контракту від 17.07.2015 № 231F/2015Р товар повинен постачатись в строки та на умовах вказаних в інвойсі. Відповідно до умов, зазначених в інвойсі від 02.09.2015 №003-002-000000077, оплата здійснюється шляхом 10% передплати перед відвантаженням партії товару. Залишкові 90% сплачуються за 10 днів перед приходом контейнеру в порт призначення. Загальна вартість партії товару відповідно до інвойсу від 02.09.2015 №003-002-000000077 складає 46636,10 доларів США. 10% від вказаної суми складає 4663,61 доларів США. Проте, згідно платіжного доручення від 26.08.2015 №1277 сплачено 4050 доларів США. Відповідно, і в платіжному дорученні від 01.10.2015 №1461 сума 42586,10 доларів США не складає 90% від вартості партії товару. Відповідно до умов, зазначених в інвойсі від 02.09.15 №003-002-000000077, оплата покупцем здійснюється згідно контракту від 17.07.2015 № 231F/2015P та проформи-інвойсу від 07.08.2015 № 1332, що не визначено контрактом;

5) копія експортної митної декларації країни відправника від 03.09.2015 №028-2015-40-00554964 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить (стаття 254 Митного кодексу України) (а.с. 48).

У зв'язку з цим, для підтвердження митної вартості та її складових частин, Запорізькою митницею ДФС запитано додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Додатково повідомлено декларанта, що згідно з пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (а.с. 48).

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, 12.10.2015 декларантом були подані: висновок № ОИ-494 від 25.09.2015 Запорізької торгово-промислової палати; лист позивача №06-1367 від 09.10.2015 про порядок заповнення платіжного доручення №1461 від 01.10.2015; лист постачальника від 09.10.2015 про порядок складання прайс-листа, калькуляції, з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та про виявлені розбіжності; експортна декларація з перекладом (а.с. 49-57).

12.10.2015 Запорізькою митницею ДФС надано консультацію щодо митної вартості товару та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом (а.с. 9-11).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що незважаючи на подані ТОВ «КЛІОН» додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а подані документи містять розбіжності.

Під час розгляду додатково наданих ТОВ «КЛІОН» документів, Запорізькою митницею ДФС також встановлено, що: висновок Запорізької торгово-промислової палати від 25.09.2015 № ОИ - 494 містить інформацію щодо цінового діапазону для товарів №1-4 від 1,45 дол/кг до 2,12 дол/кг. Тобто, ціна товару може бути і вища від заявленої. Не зазначені додаткові характеристики товару - відсутність приправ та харчових добавок. Лист від 09.10.2015 № 06-1367 містить пояснення щодо заповнення платіжного доручення від 01.10.2015 № 1461. Лист від 09.10.2015 №б/н надає інформацію щодо прайс-листа та калькуляції, в яких виявлені недоліки під час первинного опрацювання документів. Крім того, зазначено, що інвойс є бухгалтерським документом, але не визначено статус проформи-інвойсу, що не визначено і контрактом. Копія декларації країни відправлення містить інформацію щодо іншого товару «Замороженная рыба-луна 80-100» (Frozen Pacific Moonfish Whole). До митного оформлення заявлена - риба морська морожена ціла тихоокеанський вомер. Крім того, переклад містить розмірний ряд, інформація щодо якого відсутня в оригіналі декларації.

У органа доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару, а саме: для товару №1 на рівні 1,555 дол/кг, для товару №2 на рівні 1,755 дол/кг, для товару №3 на рівні 2,05 дол/кг, для товару №4 на рівні 2,10 дол/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.

Також зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що заявлені не повні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подібних (аналогічних) товарів не застосовується, оскільки відсутня інформація щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог статей 59, 60 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв'язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог статей 62, 63 Митного кодексу України.

Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно з наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Для визначення митної вартості товару, використана наявна в Запорізькій митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку для товару №1 на рівні 1,555 дол/кг, для товару №2 на рівні 1,755 дол/кг, для товару №3 на рівні 2,05 дол/кг, для товару №4 на рівні 2,10 дол/кг (МД№ 112050000/2015/015395 від 10.09.2015, МД№ 112050000/2015/007336 від 14.05.2015, МД№ 110100000/2015/206265 від 26.03.2015, МД№ 110100000/2015/206079 від 24.03.2015).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00616 за поданою митною декларацією № 112050000/2015/017635 від 08.10.2015 (а.с. 12-13).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості та зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової митної декларації з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015.

13.10.2015 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112050000/2015/017953, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій у розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю зазначеною відповідачем (шляхом грошової застави у розмірі 37702,23 грн.), що зазначено в графі 47 МД під кодом «55»(а.с. 14).

Суд вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00616 від 12.10.2015 такими, що винесені протиправно та всупереч вимог чинного законодавства, у зв'язку з наступним.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У зв'язку з встановленням розбіжностей у наданих до митного оформлення документах та неможливістю підтвердити митну вартість товару, Запорізькою митницею ДФС було витребувано додаткові документи.

Зокрема, відповідач зазначив, що платіжне доручення від 01.10.2015 № 1461 містить заповнену гр.56 «банк-кореспондент», проте договір від 17.07.2015 № 231F/2015Р такої інформації не містить. Крім того, в гр.70 «призначення платежу» зазначено інвойс, який до митного оформлення не подано.

Так, позивачем 12.10.2015 додатково було надано Запорізькій митниці ДФС лист № 06-1367 від 09.10.2015, в якому роз'яснено порядок заповнення платіжного доручення від 01.10.2015 № 1461 щодо вказаних граф. Зокрема зазначено, що у випадку відсутності у банківських реквізитах банка-кореспондента він обирається банком продавця та у графі 56 заповнюється автоматично перед перерахунком платежу. У платіжному дорученні № 1461 від 01.10.2015 банк-кореспондент заповнено ПрАТ «Пумб». Також у платіжному дорученні № 1461 від 01.10.2015 була допущена описка у призначенні платежу. Правильним призначенням платежу вважати «Prepayment according to contract No. 231F/2015P datet 17.07.2015 for goods, invoice No. 003-002-000000077 datet 02.09.2015» (передплата відповідно до контракту № 231F/2015P від 17.07.2015 за товари, інвойс № 003-002-000000077 від 02.09.2015). При цьому, отримання грошових коштів за даним платіжним дорученням у повному обсязі підтверджується продавцем у листі б/н від 09.10.2015. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність усунута.

Також, відповідачем зазначено, що прайс-лист від 05.08.2015 не містить інформації щодо якості товару. Як вбачається з наданого як до митного оформлення, так і під час судового розгляду справи листа постачальника б/н від 09.10.2015, яким роз'яснено, що прас-лист складається по затвердженій у компанії формі та містить всі необхідні характеристики, необхідні для отримання інформації про умови продажу.

Щодо розбіжностей стосовно того, що складові вартості товару вказані в калькуляції не повністю відповідають складовим вартості товару, вказаним в пункті 5.1 контракту від 17.07.2015 № 231F/2015Р, позивачем надано лист постачальника б/н від 09.10.2015, з поясненнями щодо порядку складання калькуляції та витрат, які до неї включено, випискою з бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та специфікацій.

Крім того, відповідачем зазначено, що передплата та оплата за товар проведена в порядку, не передбаченому в інвойсі.

Як вбачається з наданого як до митного оформлення, так і під час судового розгляду справи листа постачальника від 09.10.2015, в калькуляції б/н від 02.09.2015 детально зазначено всі складові ціни товару, у тому числі заморозка та маржа компанії. Такі складові вартості як оформлення супровідних документів та податки і збори, зазначені в пункті 5.1 контракту, входять в інші витрати та зазначені в калькуляції б/н від 02.09.2015.

Продукція відвантажується на підставі інвойсу, який і є бухгалтерським документом компанії. Додатково, на підставі даних бухгалтерського звіту зазначено, що 07.08.2015 - на ім'я ТОВ «Кліон» оформлено проформу-інвойс № 1332 від 07.08.2015 на загальну суму 40 500 доларів США; 26.08.2015 - платіжним дорученням № 1277 від 26.08.2015 на суму 4050 доларів США була отримана передплата 10 % згідно з проформою-інвойсом № 1332 від 07.08.2015; 02.09.2015 - на ім'я ТОВ «Кліон» оформлений інвойс № 003-002-000000077 від 02.09.2015 на загальну суму 46636,10 доларів США; 04.09.2015 т- здійснено відвантаження товару по інвойсу № 003-002-000000077 від 02.09.2015 на загальну суму 46636,10 доларів США (Коносамент № 954595054 від 02.10.2015); 01.10.2015 - платіжним дорученням № 1461 від 01.10.2015 на загальну суму 42586,10 доларів США була отримана 90% оплата відповідно до інвойсу № 003-002-000000077 від 02.09.2015.

Відповідно до пункту 1.2 контракту 17.07.2015 № 231F/2015Р умови поставки кожної партії товару, найменування, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення рахунків, строки відвантаження або доставку товару, відправник та інші істотні умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються у інвойсах. Так як інвойс у постачальника є бухгалтерським документом та оформлюється після відвантаження, то на ім'я ТОВ «Кліон» був оформлений попередній інвойс (проформа-інвойс) № 1332 від 07.08.2015 із зазначенням умов оплати (а.с. 52-53).

Крім того, відповідачем зазначено, що копія експортної митної декларації країни відправника від 03.09.2015 №028-2015-40-00554964 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить.

Позивачем 12.10.2015 додатково було надано Запорізькій митниці ДФС переклад експортної декларації № 028-2015-40-00554964 від 03.09.2015, таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність усунута.

Щодо зазначення Запорізькою митницею ДФС недоліків в додатково поданих документах, а саме, що висновок Запорізької торгово-промислової палати від 25.09.2015 № ОИ - 494 містить інформацію щодо цінового діапазону для товарів №1-4 від 1,45 дол/кг до 2,12 дол/кг. Тобто, ціна товару може бути і вища від заявленої, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон № 671), торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Позивачем для підтвердження числових значень митної вартості задекларованого товару надано Експертний висновок № ОИ-494 від 25.09.2015, який виготовлений у строгій відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, відповідно до якого зазначено ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти, а отже вказаний висновок підтверджує, що задекларована ціна на поставлений ТОВ «КЛІОН» товар, є такою, що визначена правомірно та залежить від певного ринку морепродуктів, постачальника, тощо.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що висновок торгово-промислової палати складений за встановленою формою та містять необхідну для ідентифікації товару інформацію.

Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо не визначення статусу проформи-інвойсу № 1332 від 07.08.2015 у якості бухгалтерського документу з наступних підстав.

Так, згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, згідно з пунктом 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинними документами можуть бути будь-які документи, що фіксують та підтверджують господарські операції та містять визначені частиною 2 статті 9 вищевказаного Закону обов'язкові реквізити. Наданий до митного оформлення проформа-інвойс № 1332 від 17.07.2015 відповідає вказаним вимогам, а отже є первинним документом, що підтверджує здійснення відповідної господарської операції.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що у декларації країни відправлення, який подавався ТОВ «КЛІОН», зазначений іншій товар - «Замореженная рыба-луна 80-100», оскільки як встановлено судом з пояснень представника позивача, переклад такої декларації містить помилку щодо перекладу назви товару, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що документи, які подавались для митного оформлення товару «Риба морська морожена ціла тихоокеанський вомер», у своїй сукупності, давали можливість відповідачу ідентифікувати товар і підтверджували заявлену митну вартість.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно з положеннями Митного кодексу України щодо поставки мороженого тихоокеанського вомеру за Контрактом № 231F/2015Р від 17.07.2015 позивачем надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), можливість надання яких об'єктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.10.2015 № 112050000/2015/000311/2 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, декларантом було надано всі необхідні документи з яких можливо було підтвердити задекларовану вартість товару, у зв'язку з чим Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00616 від 12.10.2015 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000311/2 від 12.10.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00616 від 12.10.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша