Справа № 826/25225/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

19 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3,

представника Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого - Комарова В.В.,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, за участю третіх осіб: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, ОСОБА_5 про скасування наказу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та приєднавшоїся до неї ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Міністерства освіти і науки України, за участю треті осіб: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, ОСОБА_5, у якому просив скасувати наказ Міністерства №520-к від 26 жовтня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши питання щодо наявності підстав для зупинення провадження, заслухавши думку учасників, що з'явились у судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає зупиненню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правомірності наказу про призначення ОСОБА_5 на посаду ректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_5 не міг бути призначений на вказану посаду, виходячи з приписів пункту 6 частини другої статті 42 Закону України «Про вищу освіту», адже, на переконання заявника, підпадає під дію частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади» згідно пункту 1 частини четвертої статті 3 цього Закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даний час на розгляді Конституційного Суду України перебуває об'єднане конституційне провадження за двома конституційними поданнями Верховного Суду України та конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про очищення влади», в тому числі частини четвертої статті 3 цього Закону.

Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Водночас, виникнення сумнівів у відповідності закону Конституції України фактично унеможливлює розгляд справи із дотриманням принципу законності.

Приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», в абзаці 2 пункту 2, вказано, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до статті 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Конституційний Суд України в рішенні №17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Положеннями статті 61 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

Статтею 69 цього Закону передбачено, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Частинами другою, третьою статті 70 цього Закону встановлено, що у разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку.

Конституційний Суд України має право зажадати від органів, зазначених у цій статті, письмового підтвердження виконання рішення, додержання висновку Конституційного Суду України.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000, Суд відзначив, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Із аналізу викладеного випливає, що у випадку визнання неконституційними норм Закону України «Про очищення влади», такі втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення. Водночас, Конституційний Суд України вправі визначити у своєму рішенні порядок і строки його виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання такого.

Оскільки за результатами розгляду конституційних подань щодо Закону України «Про очищення влади» правове регулювання суспільних відносин, пов'язаних зі здійсненням визначених ним заборон, в залежності від рішення Конституційного Суду України, може змінитися, такі результати є істотними для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній адміністративній справі.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення вимог щодо законності судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за двома конституційними поданнями Верховного Суду України та конституційним поданням 47 народних депутатів України, які об'єднано в одне конституційне провадження, щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Керуючись ст.ст. 9, 156, 160, 165, 196, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі за наслідками розгляду конституційних подань Верховного Суду України та конституційного подання 47 народних депутатів України, які об'єднано в одне конституційне провадження, щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 22 квітня 2014 року.)