Справа № 818/3717/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. Справа №818/3717/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковпакіського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, який підтримала та доповнила у судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27 січня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 1806/2-4042 про стягнення з неї на користь держави судового збору в сумі 121 грн.80 коп. Однак, всупереч вимогам законодавства, державний виконавець про відкриття провадження позивачку не повідомив, копію постанови про відкриття провадження не направив, відповідно, не надав строк для добровільного виконання рішення, натомість розпочав виконавчі дії. Зазначене потягло за собою стягнення з позивачки виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 12,18 грн. і 58,76 грн. відповідно, про що також винесені постанови. Про наявність виконавчого провадження позивачка дізналася лише тоді, коли з її пенсії були утримані вказані суми.

За таких обставин позивачка просить визнати протиправними дії державного виконавця, які полягали в ненаправленні їй копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, внаслідок таких неправомірних дій позивачка зазнала матеріальної шкоди, яка полягала у безпідставному утриманню з її пенсії витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору. Також позивачка змушена була звертатися за судовим захистом до Ковпаківського та Зарічного районних судів, що призвело до додаткових витрат в загальній сумі 142,95 грн., а також витрати, пов'язані з розглядом даної справи склали 18,20 грн. Вказані суми позивачка просить стягнути на її користь з відповідача.

Окрім того, позивачка просить стягнути на її користь 100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Обгрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, зазначила, що неправомірні дії відповідача обмежили її в праві добровільно виконати судове рішення, відволікли від звичного життя, змусили вживати додаткових заходів для відновлення своїх прав протягом тривалого часу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що під час виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м.Суми про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 121,80 грн. на користь держави дотримані всі вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач, Управління Державної казначейської служби України у м.Сумах Сумської області, в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 46319050 по виконанню рішення Ковпаківського районного суду м.Суми у справі № 1806/2-4042 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 121 грн. 80 коп, про що винесена постанова, в якій запропоновано боржнику в добровільному порядку в семиденний термін з дня винесення постанови виконати рішення суду (а.с.37). 09.02.2015 року державним виконавцем направлені запити до органів податкової служби та Пенсійного фонду України стосовно доходів боржника, на які 10.02.2015 отримані відповіді (а.с.39,40,41,42).

24.02.2015 державним виконавцем винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12,18 грн., про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 58,76 грн. та постанова про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 192,74 грн., з яких 121,80 грн. - судовий збір на користь держави, 12,18 грн. - виконавчий збір, 58,76 грн. - витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 43, 44,47). 30.06.2015 виконавче провадження закінчене, про що винесена постанова (а.с.54).

Суд вважає, що дії державного виконавця в межах зазначеного виконавчого провадження не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. При цьому відповідно до ч. 3 цієї статті у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Одночасно з цим порядок надсилання копії постанови про відкриття виконавчого визначений частиною 1 статті 31 Закону та передбачає, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм, суд вважає, що лише після дотримання державним виконавцем порядку надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржник може вважатися повідомленим, що надає державному виконавцю право розпочати примусове виконання рішення після закінчення відповідних строків.

Разом з тим у ході розгляду справи судом встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження позивачці у встановлений спосіб не направлена, натомість відповідачем наданий витяг із журналу вихідної кореспонденції (а.с.55), з якого вбачається, що ОСОБА_1 простою кореспонденцією 13.02.2015 року направлена постанова невідомого змісту, що суперечить вимогам Закону та позбавило права боржника виконати покладений на нього ч. 5 ст. 12 Закону обов'язок протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Таким чином, дії державного виконавця, які полягають у ненаправленні позивачці копії постанови про відкриття виконавчого провадження, є протиправними.

Оскільки підставами для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження є невиконання судового рішення після сплину терміну, наданого для добровільного виконання, а позивач про встановлення такого терміну державним виконавцем не повідомлявся, відповідно і підстав розпочинати примусове виконання рішення у державного виконавця не було, а тому виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не повинні стягуватися.

Виходячи з того, що такі протиправні дії потягли за собою негативні для позивачки наслідки у вигляді стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, суд вважає за необхідне з метою повного захисту прав та інтересів позивачки вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця від 24 лютого 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12,18 грн., про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 58,76 грн., та частково - постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, а саме в частині утримання 12,18 грн. - виконавчого збору, 58,76 грн. - витрат на проведення виконавчих дій (а.с.43,44,47). Беручи до уваги, що на час розгляду справи зазначені кошти утримані з позивачки, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача вчинити дії по поверненню цих коштів ОСОБА_1

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Важливою гарантією захисту прав і свобод громадян є встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди. За приписами ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав, передбачене ст. 23 Цивільного кодексу України.

У ході розгляду справи судом встановлено, що внаслідок протиправних дій державного виконавця позивачка зазнала моральних страждань, оскільки було порушено звичайний для неї спосіб життя, вона зазнала негативних емоційних хвилювань, вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення порушених прав. Тому, з урахуванням ступеню та тривалості моральних страждань позивачки, характеру протиправних дій суб'єкта владних повноважень, виходячи з принципу розумності та доцільності, суд вважає, що адекватною компенсацією моральних страждань позивачки є визначення суми моральної шкоди в розмірі 100 грн.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Разом з тим суд не погоджується з доводами позивачки в частині відшкодування їй матеріальної шкоди, яку складають витрати, пов'язані з її зверненнями до судових органів з такими вимогами, що й у даній справі, оскільки такі витрати не знаходяться в причинному зв'язку з протиправними діями державного виконавця та відсутня вина відповідача у матеріальних витратах позивачки. До такого висновку суд дійшов, проаналізувавши наслідки звернень позивачки до цих судів. Так, ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.10.2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрите у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 05.11.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий у зв'язку з порушенням правил предметної підсудності. Таким чином, невірне визначення позивачкою підсудності зазначених вимог не може бути підставою для покладення обов'язку відшкодувати матеріальну шкоду відповідачем.

Щодо витрат, пов'язаних з розглядом даної справи, суд вважає за необхідне застосувати положення вимог Кодексу адміністративного судочинства України, яке регулює розподіл судових витрат у справі. Зокрема, позивачкою витрачені кошти на виготовлення копій документів, що є доказами у справі, у розмірі 18,20 грн. (а.с.59), відповідачем ця сума не спростована. Зазначені кошти є витратами, пов'заними з розглядом даної справи та відповідно до вимог ст. 94 Кодексу мають бути присуджені позивачці. При цьому витрати на проїзд, про відшкодування яких також заявила позивачка, не підлягають відшкодування з огляду на положення ч. 1 ст. 91 Кодексу, якою передбачено відшкодування лише витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, що полягали у ненаправленні ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2015 року у ВП № 46319050.

Визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 24.02.2015 року у виконавчому провадженні № 46319050 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12, 18 грн., та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 58,76 грн.

Визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 24.02.2015 року у виконавчому провадженні № 46319050 про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 в частині утримання виконавчого збору в розмірі 12,18 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 58,76 грн.

Зобов'язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області вчинити дії по поверненню ОСОБА_1 утриманих коштів: виконавчого збору в розмірі 12,18 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 58,76 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправними діями державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_1 18 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 19 квітня 2016 року.

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах