Справа № 2а-3590/08
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/61665/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Черпака Ю.К.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фіскальна служба України звернулася із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №2-а-3590/08 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про визнання дій та рішень протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви Державної фіскальної служби України про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року залишено без змін ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року, Державна фіскальна служба України звернулась з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та задовольнити заву про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку про відмову у задоволені касаційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №2-а-3590/08, суди попередніх інстанцій вказували на відсутність передбачених ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зміни способу і порядку виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2009 року.

При цьому зазначали, що 03.10. 2013 ухвалою Рівненськоо окружного адміністративного суду вже вирішувалось питання щодо встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №2-а-3590/08 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про визнання дій та рішень протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 14 КАСУ встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

З аналізу наведеної норми права вбачається, що підставою для застосування правил ст.263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України незаконно звільнений працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Законодавець не ставить можливість поновлення працівника на роботі в залежність від наявності (збереження) його посади на час розгляду справи. У відповідності з цією нормою права постановлене судове рішення по даній справі - позивача поновлено на тій посаді, з якої він був незаконно звільнений. Таке рішення двозначного тлумачення не допускає, його виконання полягає у виданні боржником наказу про поновлення на роботі.

При цьому суд не має правових підстав входити в обговорення питання про подальше переміщення працівника, його переведення чи звільнення, оскільки це не стосується предмету спору.

Також слід зазначити, що сторони в порядку ст.262 КАС України можуть досягти примирення у процесі виконання, в тому числі, шляхом працевлаштування ОСОБА_4 на рівнозначній посаді.

Отже, перешкод для виконання судового рішення немає, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви боржника про встановлення способу та порядку

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності перешкод для виконання судового рішення та підстав для задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №2-а-3590/08.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду попередніх інстанцій, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року - без змін, оскільки суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

Ю.К. Черпак

В.В. Швець