Справа № 2а-5136/10/0870
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р. м. Київ К/800/45805/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу
за касаційною скаргоюОСОБА_4
напостанову Запорізького окружного адміністративного суду 05.06.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 19.06.2013р.
у справі№ 2а-5136/10/0870
за позовомБердянського міжрайонного прокурора Запорізької області
доБердянської міської ради
треті особи1. ОСОБА_4, 2. ОСОБА_5, 3. ОСОБА_6, 4. ОСОБА_7, 5. Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний банк"
провизнання недійсними пунктів рішення

ВСТАНОВИЛА:

Бердянський міжрайонний прокурор звернувся з позовом до Бердянської міської ради, у якому просить скасувати пункти пунктів 5.36, 5.39,5.40,5.41 рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010р. «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010р. в частині надання вищезазначеним громадянам у власність земельних ділянок прийнято з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду 05.06.2012р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 19.06.2013р., позов задоволено повністю. Скасовано підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Не погоджуючись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду 05.06.2012р. та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 19.06.2013р. ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить їх скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 31.03.2010р. на 80 сесії V скликання Бердянської міської ради прийнято рішення № 17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження кемпінгу розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Зокрема, пунктами 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 вказаного рішення затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації з присвоєнням пантової адреси: АДРЕСА_1 відповідно.

Бердянським міжрайонним прокурором 07.06.2010р. за №15/700-10 принесено протест про скасування пунктів 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Листом виконуючого обов'язки Бердянського міського голови Попова В.В. від 06.07.2010 за вих.. №409 міжрайонну прокуратуру повідомлено, що протест прокурора за вих. №15/700-10 від 07.06.2010р. розглядався на пленарному засіданні Бердянської міської ради 30.06.2010р., однак рішення не було прийнято.

Вважаючи пункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 рішення сесії Бердянської міської ради від №17 від 31.03.2010р. незаконним та такими що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010р., в частині надання третім особам по даній адміністративній справі у власність земельних ділянок, прийнято з грубим порушенням вимог чинного законодавства України і підлягають скасуванню. До такого висновку суди прийшли на підставі того, що відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в межах рекреаційних зон Бердянської коси здійснено всупереч «Генеральному плану м. Бердянськ», яким не передбачено на вказаних землях розміщення дачних поселень та в порушення п. 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», за яким будівництво нових дачних районів» в межах міських населених пунктів не допускається.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки судів передчасними, враховуючи наступне.

Як вбачається з п.5 оскаржуваного рішення Бердянської міської ради № 17 від 31.03.2010р., останнім затверджено проект відведення земельної ділянки та передано громадянам України у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації.

Також, з оскаржуваних пунктів 5.36, 5.39,5.40,5.41 рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010р. вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були передані на підставі їх заяв від 25.01.2010р., рішень постійної комісії з питань регулювання земельних відносин від 25.01.2010р. та від 29.03.2010р., рішення Бердянської міської ради № 38 від 28.01.2010р.

Отже, для надання висновку щодо відведення зазначеним особам земельних ділянок в межах рекреаційних зон судам необхідно було витребувати та дослідити документи, що стали підставою для прийняття п.п. 5.36, 5.39,5.40,5.41 оскаржуваного рішення, у тому числі і Генеральний план м. Бердянськ.

Крім того, судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішенням Бердянської міської ради №10 від 07.03.2008р. поновлено договір оренди земельної ділянки та передано в короткострокову оренду ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» земельну ділянку, площею 3,407 га. розташовану за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва парку відпочинку та розваг (з розміщенням атракціонів, міні-кафе, дитячого міні-поїзду та ін.) строком до 01.02.2013р. На підставі вказаного рішення сесії Бердянської міськради, було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Бердянському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2008 за №73. Проте, рішення Бердянською міською радою щодо припинення користування вищевказаною земельною ділянкою або її частиною ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» не приймалось.

Між тим, судами не було досліджено, чи накладаються межі земельних ділянок переданих в оренду ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» та наданих ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Також судами встановлено, що на земельних ділянках наданих у власність ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться об'єкти нерухомості, а саме: 4-х поверхова будівля, будівля кафе, сторожка та навіс. Зазначений комплекс будівель та споруд, відповідно до іпотечного договору №6445722 та іпотечного договору №130/МРL-ліміт/Іпот, знаходяться у заставі Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк». 07.12.2010р. рішенням Господарського суду Запорізької області визнано право власності за ПАТ «ПУМБ» на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_2. Постановою Вищого господарського суду вказане рішення залишено без змін.

Однак з наявних в матеріалах справи документів неможливо чітко встановити, чи знаходиться зазначений комплекс будівель та споруд саме на земельних ділянках, що передана ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали державні акти на земельні ділянки. Тобто, пункти 5.36, 5.39,5.40,5.41 оскаржуваного рішення виконано у повному обсязі, внаслідок його прийняття виникли правовідносини, пов'язані з оформленням права власності на земельну ділянку (видача державного акту на землю).

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення (абзац 5 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 1-9/2009).

Тобто, оскаржене позивачем рішення, при наявності державного акту на земельну ділянку та набуття відповідно права власності, яке не припиняється і не скасовується рішеннями у цій справі, не призведе до ефективного поновлення порушеного права.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що рішення судів вимогам ст.159 КАСУ не відповідають. Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220 КАС України допущені порушення не можуть бути перевірені і усунуті судом касаційної інстанції.

Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.2 ст. 227 КАС України).

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

З огляду на викладене, судові рішення, ухвалені у даній справі, підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справу суду належить усунути недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали і правильно застосувати до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду 05.06.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 19.06.2013р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: