Справа № 805/885/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/885/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р. Справа № 805/885/16-а

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді – Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ”

про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн.,

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн. (а.с.4-6).

Просить суд стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” (ЄДРПОУ 31317732) відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн.(двісті дев’яносто шість тисяч чотириста дванадцять гривень сімдесят одна копійка) на користь місцевого бюджету/а.с.5/.

У судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач-Маріупольська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керуючись Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, позивач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” зареєстровано в якості юридичної особи за кодом ЄДРПОУ 31317732. Знаходиться на податковому обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області в якості платника податків з 02.03.2001р.

Правовідносини,що виникли у даному спорі регулюються Податковим кодексом України.

Так, згідно п. 57.1 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 зазначеної статті -податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Статтею 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктами 287.1, 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.288.2-288.4 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Зазначена заборгованість утворилась внаслідок недотримання платником податків вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі – Податковий Кодекс, ПКУ), відповідно до якого платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПКУ, податкова декларація, розрахунок (далі – податкова декларація) – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ визначено, що податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн. виник на підставі наступного.

26.06.2009 року між Маріупольською міською радою та підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ДОН.РИНГ» укладено договір оренди земельної ділянки за адресою пр.Ілліча,м.Маріуполь площею 0,5775 га. Договір укладено на строк 10 років, до 23.12.2018р. Договір зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 17.07.2009р.

Так, Маріупольською ОДПІ 10.06.2015 р. проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ “ДОН.РИНГ” за період 2012-2015рр станом на 01.06.2015, за наслідками якої складно акт №446/103/15-1/31317732, яким встановлено порушення п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України,а саме заниження суми податкових зобов’язань по орендній платі за землю. Тобто, дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності з орендної плати за землю. В порушення п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України платником податків самостійно не обчислено суми орендної плати за період з 2012 р. по 01.06.2015 р.. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства та дані державного земельного кадастру. /а.с.6/.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2181, який діяв на час виникнення податкового боргу, підприємству була надіслана перша податкова вимога № 1/366 від 01.12.2009 на суму 3907, 37 грн., яка була отримана посадовою особою підприємства 07.12.2009 та друга податкова вимога № 2/4 від 08.01.2010 на суму 7814,74 грн., яка була отримана посадовою особою підприємства 10.02.2010р., якими попереджено про те, що на активи підприємства виникло право податкової застави та про необхідність погашення податкового боргу і наслідки, які чекають платника податків у разі його непогашення /а.с.10/.

У зв’язку з непогашенням податкового боргу протягом строку, визначеному в другій податковій вимоги, керівником податкового органу прийнято, відповідно до ст. 10 Закону № 2181, рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу № 6340/10/24-013-4 від 23.06.03 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно з положенням пункту 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У зв’язку з тим, що Відповідач постійно має несплачену податкову заборгованість, вказані податкові вимоги не втратили своєї юридичної сили.

Прийняті заходи податковим органом не призвели до погашення податкового боргу.

Станом на момент розгляду справи податковий борг з орендної плати у сумі 296 412,71грн. не сплачено.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.14.1.157 ст. Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податковий борг – податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пунктом 14.1.137 орган стягнення – державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.п.20.1.18. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України податковий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність у відповідача податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 296 412,71грн., який є несплаченим станом на дату розгляду справи, у в’язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У зв’язку із чим судові витрати понесені Маріупольською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254, 257,263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн. – задовольнити.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ДОН.РИНГ” (ЄДРПОУ 31317732) відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 296 412,71грн.(двісті дев’яносто шість тисяч чотириста дванадцять гривень сімдесят одна копійка) на користь місцевого бюджету.

Постанову ухвалено у порядку письмового провадження 19 квітня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.