Справа № 826/5089/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5089/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ № 826/5089/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі також – заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківський області, позивач) до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» (далі також – ПАТ «Укрнафта», в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз», відповідач) про стягнення коштів з розрахункових рахунків відповідача та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, суму податкового боргу у розмірі 3 191 570, 16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість зі сплати консолідованого податку на прибуток підприємства у розмірі 3 191 570, 16 грн. внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2016 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/5089/16 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

У встановлений судом строк ПАТ «Укрнафта» було надано письмові заперечення, в яких відповідач, зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити враховуючи безпідставність заявлених позовних вимог з огляду на порушення з боку податкового органу порядку прийняття податкової вимоги, якою оформлено податковий борг.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з витягом з протоколу засідання Правління ВАТ «Укрнафта» від 16 червня 2004 року № 7, вирішено апарату управління та структурним одиницям ВАТ «Укрнафта» перейти на консолідовану сплату податку на прибуток та централізовану сплату податку на додану вартість з 01 січня 2005 року.

ПАТ «Укрнафта» у відповідності до приписів податкового законодавства повідомило як свій контролюючий орган, так і орган на території якого знаходиться відокремлений підрозділ про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно даних обліку Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківський області за Нафтогазовидобувним управлінням «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» рахується заборгованість зі сплати консолідованого податку на прибуток підприємства у розмірі 3 191 570, 16 грн., самостійно задекларованих відповідачем в поданому до податкового органу розрахунку від 30 березня 2015 року.

Долинською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківський області на адресу відповідача та його відокремленого підрозділу направлялась податкова вимога форми «Ю» від 01 квітня 2015 року № 2-23 на суму 3 191 570, 16 грн., яка була отримана 22 червня 2015 року ПАТ «Укрнафта» та 12 червня 2015 року Нафтогазовидобувним управлінням «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов’язань з консолідованого податку на прибуток підприємства обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов’язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Укрнафта» за результатами діяльності у 2014 році було подано до МГУ ДФС – Центральний офіс з ОВП податкову декларацію з податку на прибуток підприємства (консолідовану) від 30 березня 2015 року, а за місцем знаходження відокремленого підрозділу НГВУ «Долинанафтогаз» - розрахунок податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку за 2014 рік.

При цьому, згідно пункту 152.4 статті 152 ПК України (в редакції, чинній у 2014 році), платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на прибуток, визначеного цим підпунктом, здійснюється платником податку самостійно до 1 липня року, що передує звітному, про що повідомляються контролюючі органи за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів).

В поданих суду запереченнях відповідач зазначає про те, що при консолідованій сплаті податку на прибуток як обов'язок з нарахування і сплати податку філією, так і відповідальність за несплату нею узгоджених сум податкових зобов'язань протягом граничних строків, покладається на головне підприємство – ПАТ «Укрнафта», з урахуванням положень податкового законодавства щодо відповідальності за своєчасне та повне внесення сум консолідованого податку на прибуток до бюджету платника податку, у складі якого знаходяться відокремлені підрозділи, податкову вимогу по податкової заборгованості зі сплати консолідованого податку на прибуток, яка виникла у відокремленого підрозділу НГВУ «Долинанафтогаз» має бути прийнято МГУ ДФС – Центральний офіс з ОВП. Оскільки податкову вимогу від 01 квітня 2015 року форми «Ю» № 2-23 на суму 3 191 570, 16 грн. сформовано не контролюючим ПАТ «Укрнафта» податковим органом і надіслано таку вимогу на адресу НГВУ «Долинанафтогаз», а не ПАТ «Укрнафта», матеріально-правові підстави, на думку відповідача, для позовну в даній справі відсутні.

Проте, судом не приймаються зазначені доводи відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, відповідач не скористався своїм правом на оскарження рішення податкового органу з підстав зазначених у письмових запереченнях проти позову, отже податкова вимога № 2-23 від 01 квітня 2015 року на час вирішення даної справи є чинною, а наведені доводи відповідача визнаються судом необґрунтованими.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу ПАТ «Укрнафта» суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що перевірка законності податкової вимоги знаходиться поза межами предмету розгляду даної справи.

Разом з тим, слід звернути увагу на той факт, що 30 березня 2015 року та 07 серпня 2015 року начальник НГВУ «Долинанафтога» звертався до Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківський області із заявами щодо надання розстрочення грошового зобов’язання у розмірі 3 191 570, 16 грн., проте йому було відмовлено, що в свою чергу розцінюється судом як фактичне визнання відповідачем суми наявної перед бюджетом заборгованості.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов’язань зі сплати податку на прибуток підприємства (консолідованого) у розмірі 3 191 570, 16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, довідкою про суми податкового боргу від 14 січня 2016 року, розрахунком податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства та обліковою карткою такого платника податку.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 статті 95 ПК України).

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 00135390) в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, на користь Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області кошти за податковим боргом у розмірі 3 191 570, 16 грн. (три мільйони сто дев’яносто одна тисяча п’ятсот сімдесят гривень шістнадцять копійок).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк