Справа № 490/2094/16-а
Суддя: Мамаєва О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/417/2016
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Мамаєвої О.В. із секретарем - Баришніковою І.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду міста Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання рішень незаконними -

ВСТАНОВИВ :

04 березня 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача та просив суд визнати незаконним та скасувати абзац 2 ч.2 ст.19, ч.3 ст.20 рішення Миколаївської міської ради від 28.01.2016 року № 2/5 «Про затвердження Регламенту Миколаївської міської ради VII скликання» та визнати незаконним та скасувати абзац 3 п.1.1 ч.1 ст.8 рішення Миколаївської міської ради від 21.01.2016 року за № 2/1 «Про затвердження Положення про постійні комісії Миколаївської міської ради VII скликання». В подальшому позивач надав уточнену позовну заяву до суду в якій просив визнати незаконним та скасувати абзац 2 ч.2 ст.19, ч.3 ст.20 рішення Миколаївської міської ради від 28.01.2016 року № 2/5 «Про затвердження Регламенту Миколаївської міської ради VII скликання»; визнати незаконним та скасувати абзац 4 п.1.1 ч.1 ст.8 рішення Миколаївської міської ради від 21.01.2016 року за № 2/1«Про затвердження Положення про постійні комісії Миколаївської міської ради VII скликання» та покласти на відповідача судові витрати. Вимоги позову ОСОБА_1 мотивував тим, що затверджені Миколаївською міською радою регламент та положення в частині повноваження постійних комісій Миколаївської міської ради, згідно яких організаційна функція постійних комісій полягає у попередньому розгляді профільними комісіями питань щодо призначення на посади керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними, суперечать діючому законодавству, оскільки призначення керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними, здійснюється міським головою. Таким чином, позивач зазначив, що вищевказані положення незаконно обмежують права позивача, а також всіх інших громадян України право на зайняття певних посад в органах місцевого самоврядування, а тому мають бути визнанні незаконними та скасовані, окрім того позивач зазначив, що так як ОСОБА_3 було обрано територіальною громадою м.Миколаєва на посаду міського голови, а тому обмеження прав міського голови є прямим обмеженням права позивача, як виборця та члена територіальної громади м.Миколаєва. Виходячи з вищевикладеного позивач просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги уточненого позову підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що висновки та рекомендації, які надаються міському голові за результатами розгляду постійною комісією питань щодо призначення керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними не є обовязковими для виконання, а є обов'язковими для розгляду, та не обмежують право міського голови щодо призначення того чи іншого керівника комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними. Тому просив в задоволенні позову відмовити за безпідставності заявлених вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу, оглянувши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21.01.2016 року Миколаївська міська рада прийняла рішення № 2/1, яким затвердила положення про постійні комісії Миколаївської міської ради VII скликання. Абзацом 4 пункту 1.1 ч.1 ст.8 вищевказаних положень про постійні комісії Миколаївської міської ради VII скликання встановлено, що організаційна функція постійних комісій полягає у попередньому розгляду профільними комісіями питань щодо призначення керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними. За результатами розгляду постійна комісія приймає висновки та рекомендації, які надаються міському голові. 28 січня 2016 року Миколаївська міська рада прийняла рішення № 2/5, яким затвердила регламент Миколаївської міської ради VII скликання. Абзацом 2 ч.2 ст.19 вищевказаного регламенту передбачено, що перед внесенням на розгляд Ради кандидатур заступників голови, членів виконавчого комітету, інших кадрових пропозицій, вони попередньо обовязково обговорюються у постійних комісіях Ради і депутатських фракціях, які готують щодо кандидатур відповідні висновки. Частиною 3 ст.20 вказаного регламенту, передбачено, що кандидатури осіб, що плануються до призначення на посади голів адміністрацій районів Миколаївської міської ради, керівників комунальних підприємств, установ і організацій, попередньо розглядаються постійними комісіями ради, які готують свої висновки і рекомендації із зазначених питань. Частиною 3 ст.20 вищевказаного регламенту передбачено, кандидатури осіб, що плануються до призначення на посади голів адміністрацій районів Миколаївської міської ради, керівників комунальних підприємств, установ і організацій, попередньо розглядаються постійними комісіями Ради, які готують свої висновки і рекомендації із зазначених питань. Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить затвердження регламенту ради. Згідно ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», будь-які обмеження права громадян України на участь у місцевому самоврядуванні залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території, за мовними чи іншими ознаками забороняються. Згідно п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова: призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Представник відповідача, заперечуючи проти позову, зазначив що вказаними повноваженнями, а саме: розгляду постійною комісією кандидатів на посади керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору, не обмежують право міського голови, так як лише до його компетенції віднесено призначення на посади керівників комунальних підприємств, установ та подальшої пролонгації договору з ними. Рішення комісій є обов'язковим для розгляду, а не до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч.1 ст.6 КАС україни, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав, які б підлягали захисту у судовому порядку, виходячи з вищевикладеного адміністративний позов не підлягає задоволенню. Оскільки, позивачем не було сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до суду, то судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь держави у розмірі 551,20 грн. за кожну позовну вимогу, а всього 1102,40 грн. Керуючись ст.ст. 11,14,100,159,160-161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання рішень незаконними, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мамаєва О.В.