Справа № 2-а-1285/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1285/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
постанова

іменем україни

11 лютого 2011 року об 08 год. 30 хв. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В. розглянувши одноособово в приміщенні Ленінського районного суду міста Миколаєва в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про зобовязання нарахувати і виплатити в недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2011 позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити в повному обсязі недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, встановлену Законом України «Про соціальний захист дітей війни». У обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона належить до соціальної категорії громадян «діти війни» та має право на одержання допомоги в розмірі, встановленому статтею 6 цього Закону. Проте, вказана допомога їй не нараховується і не виплачується з 01.01.2008, що є порушенням конституційних прав на соціальний захист та Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому, просила суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок державної соціальної допомоги виходячи із розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачені суми починаючи з 01.01.2008 по день прийняття судового рішення, а також нараховувати і виплачувати допомогу в подальшому.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2011 на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов в частині вимог з 01.01.2008 по 16.07.2010 залишено без розгляду. У іншій частині вимог (з 17.07.2010 та подальшому), ухвалою суду від 18.01.2011 відкрито скорочене провадження, копію якої направлено відповідачу для надання заперечень.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово суддею, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Із матеріалів справи вбачається, що позивач народилася 11.04.1941 і отримує пенсію за віком та відповідно до статті 1 наведеного Закону належить до категорії громадян, яким встановлено статус «дитини війни».

Дата народження позивача, вид пенсії та правовий статус як «дитини війни» підтверджуються даними паспорту серії ЕР 216848, виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 11.11.2005, та пенсійним посвідченням, виданим 16.05.1995 на імя ОСОБА_1.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції на дату набрання чинності цим Законом 01.01.2006) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-VI стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була викладена в новій редакції. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 у справі №10-рп/2008 положення Закону № 107-VI, в частині внесення змін до статті 6 наведеного Закону, визнані не конституційними. Отже з 22.05.2008 стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відновлена в редакції на дату набрання чинності цим Законом. Отже, з цієї дати, поновлено право на отримання пенсії з підвищенням на 30 відсотків пенсії за віком такій категорії громадян як "діти війни".

Оскільки, на момент прийняття судом цієї постанови, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" іншими законами не змінені чи не призупинені то відповідно позивач має право на отримання пенсії з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає за потрібне вказати, що розрахунок розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись вказане підвищення, необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено. Такий висновок відповідає положенням частини сьомої статті 9 КАС України.

Обовязок з нарахування та виплати підвищення, передбаченого статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", законодавством покладено на Пенсійний фонд України, який діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, та здійснює свої повноваження через утворені в установленому порядку територіальні управління. Згідно із Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва є належним відповідачем по даній справі, а тому зобовязане було вчасно нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд бере до уваги положення частини другої цієї статті, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вказаних положень КАС України відповідач не виконав вимоги ухвали суду про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та не надав до суду заперечень проти позову.

У відповідності до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог, крім випадків, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що стаття 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 22.05.2008 діє у редакції на дату набрання чинності цим Законом, та те, що на момент прийняття цієї постанови, її положення не змінені чи не призупинені іншими законами, тому відсутні будь-які правові підстави для невиконання вказаної норми, а отже відповідач, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, зобовязаний забезпечити неухильне її виконання.

У звязку із наведеним та з метою повного захисту прав та свобод позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати починаючи з 17.07.2010, з урахуванням виплачених сум.

Керуючись положеннями статей 19, 22, 46 Конституції України, статтями 2, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та статтями 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати починаючи з 17 липня 2010 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова згідно із статтею 256 КАС України підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко