Справа № 805/232/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року справа №805/232/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі № 805/232/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування наказу від 11.09.2015 року № 2152/1 про звільнення, поновлення на займаній посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.02.16 року звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2012 року її призначено на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку та присвоєно 15 ранг 7 категорії державного службовця. З 08.08.2014 року у зв'язку з загостренням ситуації у м. Донецьку була припинена діяльність відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, всіх співробітників відправлено у відпустку за власний рахунок. 02.02.2015 року відповідачем, на підставі її заяви, видано наказ № 84Д/1 про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.01.2015 року по 05.12.2017 року. 25.11.2015 року позивачем на адресу відповідача спрямовано заяву на ім'я начальника ГУ юстиції у Донецькій області про проведення перевірки стосовно неї відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади» та декларацію за 2014 рік. Проте, наказом від 11.09.2015 року за № 2152/1 позивача звільнено з займаної посади.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, а тому просила суд скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2015 року № 2152/1 про звільнення та поновити її на займаній посаді.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі № 805/232/16-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позов ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Закону України «Про очищення влади», Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що відповідач недбайливо поставився до виконання своїх функціональних обов'язків щодо виконання вимог Наказу № 948/4 «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» в частині здійснення всіх необхідних заходів спрямованих на пошук контактної інформації своїх працівників, а також повідомлення та ознайомлення позивача з вимогами зазначеного Наказу № 948/4.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представником позивача подана заява про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 7-9).

З копії трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 6924024 вбачається, що з 13 серпня 2012 року позивач працювала на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 20).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Моршинської міської ради про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 07 листопада 2014 року № ОСОБА_2 перемістилась до АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 02.02.2015 року № 84Д/1 надано ОСОБА_2, головному спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31 січня 2015 року по 05 грудня 2017 року (а.с. 13).

Відповідно до довідки від 27.08.2015 року № 6105/75 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 перемістилась до селища Добрівляни, Заліщицького району Тернопільської області (а.с. 11).

21 серпня 2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області відповідно до Закону України «Про очищення влади», Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563, Плану проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 1025-р, керуючись частиною четвертою статті 5 Закону України «Про очищення влади», Положенням про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в АРК, в областях, містах Києві та Севастополі, Положенням про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5 (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 23 червня 2011 року за № 759/19497 та № 760/19498 видано наказ № 948/4 «Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» (а.с. 43-44).

Згідно з цим наказом стосовно посадових осіб Будьоннівського, Ворошиловського, Калінінського, Київського, Кіровського, Куйбишевського, Ленінського, Петровського, Пролетарського районних управлінь юстиції у місті Донецьку наказано провести перевірку, передбачену Законом, визначивши днем початку проведення перевірки 1 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 3 наказу від 21 серпня 2015 року № 948/4 на Управління кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області покладено обов'язок забезпечити доведення цього наказу до відома посадових осіб Будьоннівського, Ворошиловського, Калінінського, Київського, Кіровського, Куйбишевського, Ленінського, Петровського, Пролетарського районних управлінь юстиції у місті Донецьку, які перемістились на підконтрольну Україні територію разом з установою, фактично виконують визначені повноваження шляхом ознайомлення з ним під особистий підпис; до посадових осіб, які перемістились на підконтрольну Україні територію разом з установою, не здійснюють функції, перебувають на тимчасово неконтрольованій території або не надали відомості про місце перебування, шляхом оприлюднення на офіційному веб-сайті Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Частиною 4 цього наказу передбачено, що у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки посадовим особам щодо яких здійснюється перевірка необхідно було подати до управління кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області власноруч написані заяви про те, що до них застосовуються або не застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 статті 1 Закону, та про згоду на проходження перевірки і оприлюднення відомостей щодо них за формою згідно з додатком 1 або 2 до Порядку разом із копіями документів: паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також декларації на електронному носії за спрощеною формою.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року № 2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» звільнено ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, з займаної посади 11 вересня 2015 року, відповідно до пункту 7І ст. 36 Кодексу законів про працю України. Крім того, вказаним наказом встановлено, що стосовно ОСОБА_2 застосовується заборона, передбачена ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» (а.с. 14, 45-55).

24 листопада 2015 року на ім'я в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позивач надіслала заяву, в якій просила провести перевірку відносно неї відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади» та надала пояснювальну записку (а.с. 56, 57-58).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, та зазначає, що судом неповно встановлено обставини справи і невірно застосовано норми матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Проблемою даного спору є питання законності та правомірності звільнення позивача з Управління юстиції із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, визначених Законом України «Про очищення влади» на підставі пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, що регулюється Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про очищення влади» та іншими нормативними документами.

Перш за все, колегія суддів вважає за необхідне визначити поняття державної служби.

Державна служба, до якої відноситься і служба в органах внутрішніх справ, є єдиною за своїми основами. Законодавство України стосовно державної служби, визначаючи загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, спрямоване на підвищення ефективності державної служби, добір компетентних і відданих справі кадрів, що досягається у тому числі і окремими заходами, а саме - встановленням додаткових, крім передбачених законами, процедур відбору громадян на державну службу та вимог, які висуваються до них, шляхів просування по службі, умов оплати праці державних службовців, підвищений рівень їх відповідальності, тощо.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про очищення влади» від 16 квітня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон № 1682-VII) передбачено, що очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» визначається Порядком проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

План проведення перевірок відповідно до Закону № 1682-VII затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 0/1025-року містить примітку, що керівник органу або голова суду відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про очищення влади» визначає дату початку проведення перевірки у відповідному органі або суді з урахуванням строків, установлених зазначеним Законом, та необхідності завершення проведення перевірки в межах строків, установлених цим планом.

Згідно з частиною 4 статті 5 Закону № 1682-VII організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абз. 3 цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Аналогічне положення міститься у пункті 4 Порядку № 563.

Пунктом 5 Порядку № 563 визначено, що керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі, в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу.

Приписами статті 4 Закону № 1682-VII передбачено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом третім частини 2 статті 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Подання заяви, у якій особа повідомляє про те, що до неї застосовується заборона, зазначена у частинах 3 або 4 статті 1 цього Закону, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після подання такої заяви та застосування до неї відповідної заборони.

Обов'язок щодо подання заяви, у якій особа повідомляє про те, що до неї застосовується або не застосовується заборона, зазначена у частинах 3 або 4 статті 1 Закону № 1682-VII, також визначено пунктом 8 Порядку № 563.

Повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 Закону або неподання нею заяви у строк, зазначений у п. 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частинами 3 або 4 статті 1 Закону (пункт 10 Порядку № 563).

Пунктом 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено припинення трудового договору з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Згідно з частиною другою статті 36 Кодексу законів про працю України, у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

Як зазначалося вище, наказом № 2152/1 від 11.09.2015 року позивача звільнено з займаної посади 11.09.2015 року відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України. Наведеним наказом встановлено, що стосовно позивача застосовується заборона, передбачена ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади».

У частині 3 статті 4 Закону України «Про очищення влади» визначено, що неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Доводи відповідача на неможливість повідомлення позивача про початок проведення перевірки у зв'язку із можливим перебуванням позивача на тимчасово непідконтрольній українській владі території, до якої не здійснюється доставка поштових відправлень та відсутністю інформації про адресу місця перебування та паперів, засобів телефонного зв'язку спростовуються копією повідомлення про вручення рекомендованого відправлення на адресу відповідача заяви позивача про надання відпустки по догляду за дитиною, а також довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 27.08.2015 року № 6105/75, відповідно до якої позивач разом із малолітньою дочкою перемістилась до селища Добрівляни, Заліщицького району Тернопільської області (а.с. 11, 15).

Колегія суддів критично відноситься до висновку суду першої інстанції та позиції відповідача щодо належного виконання наказу № 948/4 від 21.08.2015 року про повідомлення позивача про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» шляхом оприлюднення на офійному веб - сайті Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, оскільки фактично це повідомлення було розміщено лише на офіційному веб - сайті Міністерства юстиції України.

Тобто, колегія суддів вважає, що відповідач не виконав належним чином свій обов'язок по ознайомленню позивача з наказом про початок перевірки у визначений наказом термін та спосіб.

Таким чином, відповідач фактично позбавив позивача як посадову особу, що підлягає перевірці відповідно до Закону № 1682-VII можливості пройти цю перевірку у визначений законодавством спосіб.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність та передчасність наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року № 2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» в частині звільнення ОСОБА_2, а тому позовні вимоги в частині скасування наказу про звільнення позивача та поновленням на роботі підлягають задоволенню.

Як передбачено статтею 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Колегія суддів вважає, що, приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм неналежну юридичну оцінку, а також залишив поза своєю увагою докази, які мають визначальну роль при винесенні рішення.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі № 805/232/16-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування наказу від 11.09.2015 року № 2152/1 про звільнення, поновлення на займаній посаді - задовольнити.

Скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року № 2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» в частині звільнення ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку з 11 вересня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов