Справа № 820/1506/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 квітня 2016 р. № 820/1506/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченко А.В.,

При секретарі - Кікоян Г.О.

За участю представників сторін:

Позивача - ОСОБА_1

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 15.12.201-5 р. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 60323,65 грн. 65 коп.

Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення є неправомірним, необґрунтованим, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але надав до суду заперечення на позов, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити та зазначив, що перевіркою позивача встановлено, що відповідно до податкової інформації, отриманої від АТ «Райффайзен Банк Аваль» та центральної бази даних ДРФО, платнику податків - фізичній особі ОСОБА_2 у 2013 році банком було здійснено анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором (що включає заборгованість за пенею) в сумі 284 425,39 грн., про що повідомлено позичальника листом-повідомленням від 29.11.2013 р. про анулювання банком частини його заборгованості дід підпис особисто, яка згідно з пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в податковій декларації про майновий стан і доходи.

21.08.2015 р. ДПІ у Київському районі м. Харкова ОСОБА_2 було направлено листа з повідомленням про вручення щодо необхідності надання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік з відображенням в ній сум доходів, отриманих ним у вигляді додаткового блага (вручено платнику 01.09.2015 р.).

На письмовий запит ДПІ у Київському районі м. Харкова від 25.08.2015 р. № 1024/10/20-31-17-03 щодо анулювання (прощення) заборгованості за кредитом громадянину ОСОБА_2. від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу ДПІ надійшов лист від 08.10.2015 № 04- 20/2087, згідно з яким громадянину ОСОБА_2 в 4 кварталі 2013 року було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом. Зазначене прощення здійснювалося з повідомленням боржника про таке анулювання боргу.

Враховуючи наведені обставини, перевіркою зроблено розрахунок суми податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік з доходу, отриманого у вигляді додаткового блага, у розмірі 48 122,92 грн. ((11 470,0 грн. * 15%) + (284 425,39 грн. - 11 470,0 грн.) * 17%)) відповідно до вимог абзацу «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст.164 та п.167.1 ст167 Податкового кодексу України, який позивачем не було сплачено.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

На підставі пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та наказу ДПІ Київського району м. Харкова ГУ ДФС Харківської області № 371 від 09 листопада 2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб та доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_4 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_2, щодо своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

За результатами проведеної перевірки ДПІ було складено акт від 01.12.2015 року № 1279/20-31-17-01-08/272801077, яким встановлені порушення абзацу «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.49.1, п.49.2, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік; п.179.7 ст.179 ПУ України, а саме: несплата суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 57872,42 грн.

ДПІ, на підставі вказаного акту перевірки, було винесено податкове повідомлення - рішення № від 15.12.201-5 р. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 60 323,65 грн. 65 коп. (в тому числі за основним платежем - 48 122 грн. 92 коп., за штрафними санкціями - 12 220 грн. 73 коп.).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням та керуючись ст. 56.6. ПК України, позивачем було подано скаргу до ГУ ДФС у Харківський області. Рішенням ГУ ДФС у Харківській області №532/Б/20-40-10-04-14 від 17.02.2016 року про результати розгляду скарги, яке я отримав 20.02.2016 р., скарга була залишена без задоволення, а рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - без змін.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив, що 29 січня 2008 року між позивачем та Харківською обласною дирекцією «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/1743/73/96713, згідно якому ОСОБА_2 зобов'язувався перед Банком повернути кредит в розмірі 26 100,00 дол. США, сплатити проценти за його користування, а також виконати інші умови кредитного договору. Позивачем було порушено умови договору кредиту щодо несвоєчасної сплати кредитних коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Позивачем було сплачено заборгованість за договором кредиту, а частину заборгованості за нарахованою пенею банк анулював, що підтверджується листом-повідомлення щодо анулювання Банком частини заборгованості від 29.11.2013 р. вих. № Р3-В32/43-І206.

Суд вказує, що згідно п. 162.1 ст.162 КАС України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За визначенням пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ІТК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Таким чином, види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст.164 ПК України.

В силу абз. "д" пп. 164.2.17 пЛ64.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, суд робить висновок, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку лише за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

У свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року N 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 р. за N 46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Тому суд робить висновок, що відповідно до вищезазначених положень, основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

З огляду на зазначене суд звертає увагу на те, що відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України відповідно до постанови від 16 вересня 2015 року по справі №822/4487/14.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо не включення до річної податкової декларації за 2013 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 284 425,39 грн. по нарахованих відсотках за користування кредитом, відповідають вказаним нормам ПК України, оскільки анульовані банком відсотки за кредит, не є його доходом.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд вважає за необхідним вказати про неправомірність винесення вищевказаного податкового повідомлення - рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 15.12.2015 року №.

Стягнути з Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (код 39893720) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 603 (шістсот три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 21 квітня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко