Справа № 159/6089/14-а 2-а/159/234/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р. Справа № 876/10229/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій незаконними, скасування розпорядження відповідача, зобов'язання до вчинення дії,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 07.10.2014року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, як пенсіонер за віком і отримує пенсію згідно з положеннями Закону України «Про державну службу», з 02.04.10 р.. Пенсію було обчислено у розмірі 90 % посадового окладу з урахуванням надбавок та доплат. Однак, до обрахунку пенсії не було включено інші виплати. У зв'язку з цим за постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. було задоволено її позов до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, що набрала законної сили 19.05.14 р.. Відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх виплат, на які нараховувались та сплачувались страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згадане рішення суду виконувалось у примусовому порядку. Своїм розпорядженням від 09.07.14 р. відповідач провів їй перерахунок пенсії з 31.01.14 р. за положеннями Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % від суми місячної зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат, тобто, у бік зменшення. Базовий місяць для проведення індексації згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» було визначено з березня 2010 р. як місяця первинного призначення пенсії на інший місяць - січень 2014 р. як місяць проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення суду. При цьому відсоток індексації зменшився з 20,8 до 10,2 прожиткового мінімуму для непрацездатного населення. Про наведене вище їй стало відомо з листа відповідача від 07.08.14 р.. Просить визнати незаконними дії відповідача, що полягають у проведенні перерахунку її пенсії , як держслужбовця у розмірі 80 % на виконання постанови суду від 12.03.14 р.; скасувати розпорядження відповідача від 09.07.14 р. про проведення перерахунку її пенсії у розмірі 80 % зарплати; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із постановою суду від 12.03.14 р. згідно із Законом України «Про державну службу» у редакції, що діяла на час призначення пенсії, виходячи з встановленого розміру - 90 % зарплати, базового місяця для проведення індексації - березня 2010 р.. Просить також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі.

Оскаржуваною постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2014 року позовну заяву - задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі, як одержувач пенсії по віку призначеної відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 02.04.2010р. Розмір пенсії було обчислено в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

31.01.2014р. позивач зверталась в управління з заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням складових заробітної плати згідно довідок №5, № 6 від 28.01.2014р. Рішенням управління від 05.02.2014р. № 15 ОСОБА_1, було відмовлено у перерахунку пенсії за віком із врахуванням складових заробітної плати згідно названих довідок, у зв'язку з тим , що з наданих довідок до складових заробітної плати включено винагороду за вислугу років, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексації, які відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» не є складовими заробітної плати державного службовця.

08.07.2014р. до управління надійшла постанова ВП № 43810214 державної виконавчої служби Головного управління юстиції Волинської області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-а /159/37/14, виданим Ковельським міськрайонним судом 13.06.2014, яким зобов'язано УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислугу років , індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум.

На виконання зазначеної вище постанови, розпорядженням по управлінню від 09.07.2014. ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з 31.01.2014р. за нормами Закону України «Про державну службу» в редакції від 11.08.2013р., яка діяла на дату звернення за перерахунком (31.01.2014р.) в якій передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011- страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що перерахунки державним службовцям проводяться у двох випадках: 1) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та 2) у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. В таких випадках перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно провів позивачу перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 Кас України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Розглядаючи позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо обмежень під час перерахунку пенсії, а також щодо скасування оскаржуваного розпорядження є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Хоча суд приймає до уваги, що таке обмеження розміру пенсії позивача відповідачем не мало місце на виконання постанови Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. - на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а.

Однак, позовна вимога про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії на виконання постанови Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а, що скасована у подальшому постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, виходячи з розміру 90% зарплати, із залишенням базового місяця для проведення індексу інфляції березень 2010 р., є безпідставною та необґрунтованою в частині врахування судового рішення, що скасоване.

Разом з тим, суд враховує, що перерахунок пенсії за період з 31.01.14 р. був предметом судового розгляду і з цього питання прийнято постанову Львівського апеляційного адмінсуду, що було виконано відповідачем шляхом прийняття оспорюваного розпорядження та здійснено у подальшому перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Іншого рішення для перерахунку пенсії позивача за період з 31.01.14 р. приймати потреби немає. Скасування оскаржуваного розпорядження відновлює дію попереднього, яким встановлено розмір пенсії згідно з рішення суду - постановою Львівського апеляційного адміністративного суду. Зменшення пенсії позивача відбулось з 31.01.14 р., отже, відновлення прав позивача має бути здійснено саме з цієї дати. Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи позивачу, дійсно, з 02.04.10 р., відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідачем призначена пенсія за віком у розмірі 90% заробітної плати, що у його письмовому запереченні проти позову не заперечується та стверджується листом № 218/1.01 від 07.08.14 р..

За постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання до вчинення дій на захист порушених прав (далі - справа № 159/1 021/14 - а), копія якої надана суду позивачем, вказаний адміністративний позов було задоволено, було зобов'язано відповідача у зазначеній вище справі здійснити перерахунок пенсії позивача, як держслужбовця з дня її призначення (02.04.10 р.) з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислугу років, індексації зарплати та інших фактично отриманих сум, як складових зарплати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства.

Як слідує з копії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а , вищезазначена постанова Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. була скасована та прийнята нова, якою позов було задоволено частково. Було зобов'язано відповідача провести з 31.01.14 р. перерахунок та виплату призначеної позивачеві пенсії, як держслужбовця з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислугу років, індексації зарплати та інших фактично отриманих сум, як складових зарплати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, з врахуванням виплачених сум. В решті позову - було відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили.

Як слідує з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.14 р., винесеної заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Волинській області, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2 - а/159/37/14, виданого 13.06.14 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області про зобов'язання відповідача провести з 31.01.14 р. перерахунок та виплату призначеної позивачеві пенсії, як держслужбовця з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислугу років, індексації зарплати та інших фактично отриманих сум, як складових зарплати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, з врахуванням виплачених сум.

На виконання саме постанови Львівського апеляційного адміністративного суду відповідачем було винесено оскаржуване розпорядження по управлінню від 09.07.14 р., яким здійснено перерахунок пенсії. Тобто, доводи позивача про те, що за постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р., що набрала законної сили 19.05.14 р., відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням усіх виплат, на які нараховувались та сплачувались страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не знайшли свого твердження в судовому засіданні. Згадана постанова Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.0314 р. чинності 19.05.14 р. не набрала так, як була тоді ж скасована.

Також судом встановлено, що постанова суду від 12.03.14 р. не виконувалась у примусовому порядку, як про це зазначає позивач у своїй позовній заяві, так як виконавче провадження було відкрито по виконанню постанови Львівського апеляційного суду від 19.05.14 р., а не постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.03.14 р. Таким чином, станом на 09.07.14 р. розмір пенсії позивача обчислювався за документами пенсійної справи у розмірі 90% від суми зарплати, а оспорюваним розпорядженням відповідача 09.07.14 р. було здійснено перерахунок пенсії позивача у бік зменшення - замість 90% застосовано 80%.

Згідно із Законом України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу у 2010 р., на одержання пенсії держслужбовців мали право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 р., для жінок - не менше 20 р., у т. ч. стажу держслужби - не менше 10 р., та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах держслужбовців, а також особи, які мають не менше 20 р. стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держслужбовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія держслужбовцям призначалась в розмірі 80 % від сум їх зарплати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є держслужбовцями, - у розмірі 80 % зарплати працюючого держслужбовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 р. на держслужбі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90 % зарплати.

Порядок і умови перерахунку пенсій держслужбовців визначено ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу»: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення держслужбовця за цим Законом шляхом здійснення перерахунку раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум зарплати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого держслужбовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Зазначені у Законі України «Про державну службу» підстави для перерахунку пенсії за станом на 31.01.14 р. були відсутні. Таким чином, дії відповідача з перерахунку пенсії позивача за розпорядженням від 09.07.14 р. є безпідставними.

Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, посилання відповідача у своєму письмовому запереченні на те, що ним правомірно застосовано положення Закону України «Про державну службу» в їх редакції за станом на 31.01.14 р., оскільки застосоване відповідачем обмеження розміру пенсії позивача не може бути застосованим до пенсії, що призначена, з огляду на положення цього Закону, в його редакції, що діяла на час обчислення пенсії позивачеві у 2010 р.. При цьому суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, визнавав неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (таким є і Закон України «Про державну службу»). Тому суд вважає, що звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Крім того, ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивачу з 02.04.10 р., на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» відповідачем була призначена і нарахована пенсія у розмірі 90% зарплати за відповідною посадою. Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 - 2 КАС України, рішення ВС України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням ВС України.

Постановою ВС України від 10.12.13 р. у справі №21 - 348а13 задоволено заяву про перегляд рішення ВАС України з питання визначення розміру пенсії. ВС України прийшов до висновку, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи дану справу суд виходить з того, що згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно провів позивачу перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 Кас України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Розглядаючи позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо обмежень під час перерахунку пенсії, а також щодо скасування оскаржуваного розпорядження є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Хоча суд приймає до уваги, що таке обмеження розміру пенсії позивача відповідачем не мало місце на виконання постанови Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р., а - на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а.

Однак, позовна вимога про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії на виконання постанови Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.03.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а, що скасована у подальшому постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.14 р. у справі № 159/1 021/14 - а, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла н момент призначення пенсії, виходячи з розміру 90% зарплати, із залишенням базового місяця для проведення індексу інфляції березень 2010 р., є безпідставною та необґрунтованою в частині врахування судового рішення, що скасоване.

Разом з тим, суд враховує, що перерахунок пенсії за період з 31.01.14 р. був предметом судового розгляду і з цього питання прийнято постанову Львівського апеляційного адмінсуду, що було виконано відповідачем шляхом прийняття оспорюваного розпорядження та здійснено у подальшому перерахунок пенсії. Іншого рішення для перерахунку пенсії позивача за період з 31.01.14 р. приймати потреби немає.

Скасування оскаржуваного розпорядження відновлює дію попереднього, яким встановлено розмір пенсії згідно з рішення суду - постановою Львівського апеляційного адміністративного суду. Зменшення пенсії позивача відбулось з 31.01.14 р., отже, відновлення прав позивача має бути здійснено саме з цієї дати.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою відмови в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін постанови суду першої.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2014 року у справі № 159/6089/14-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар