Справа № 817/20/13-а
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Київ К/800/31099/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.02.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013

у справі №817/20/13-а

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.02.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби від 19.12.2012 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 85412,82 грн. (68330,25 грн. - за основним платежем, 17082,57 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено виїзну планову документальну перевірку Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 30.06.2012, за результатами якої складено акт від 05.12.2012 №259/22/05425046.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п.1.15, п.1.6 ст.1, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.4.2.9 п.4.2, пп.4.3.20 п.4.3 ст.4, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, пп.«а» п.19.2 ст.19, пп.«а» п.20.2, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 №889-IV (із змінами та доповненнями), позивачем не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб за 4 квартал 2010 року у загальній сумі 68330,25 грн.

Дані порушення, на думку відповідача, відбулися внаслідок того, що позивач, як податковий агент, не оподаткував додаткові блага, надані студентам Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості за ставкою 15% від об?єкта оподаткування 455535,00 грн., надані їм у вигляді оплати на користь закладів освіти в рахунок компенсації вартості навчання таких фізичних осіб.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2012, яким збільшено позивачу грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 86155,88 грн. (68516,70 грн. - основний платіж, 17639,18 грн. -штрафні (фінансові) санкції.

Позивачем оскаржено вищезазначене податкове повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 85412,82 грн. (68330,25 грн.-за основним платежем, 17082,57 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлено обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Замовник) та Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості (Виконавець) укладено договори про надання послуг з підготовки фахівців для атомної енергетики України від 06.03.2006 №1668/07-НАЕК, від 12.03.2009 №2418-4/07-НАЕК, від 22.03.2010 №2646/07-НАЕК. До вказаних договорів було укладено додаткові угоди про визначення вартості навчання відповідно 24.11.2006 №3, від 29.12.2006 №4, від 06.08.2007 №5, від 25.01.2008 №6.

Згідно з п.1 вказаних договорів Виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з підготовки фахівців за освітньо-кваліфікаційними рівнями бакалавр, спеціаліст, магістр за державним замовленням, а Замовник зобов'язується їх прийняти та оплатити.

У вересні 2010 року на виконання вищевказаних договорів у Севастопольському національному університетом ядерної енергії та промисловості навчалося 120 студентів, з жовтня по грудень 2010 року - 119 студентів.

Витрати з надання освітніх послуг відображені у головній книзі по рахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» та бухгалтерськими проводками Дт 949 - Кт 68.30.02 та Дт 68.30.02 - Кт 68.5.2.

Факти надання освітніх послуг студентам, зазначеним у наданих навчальним закладом списках, підтверджуються актами здачі-прийняття робіт, укладених Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості та Відокремленим підрозділом «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в яких вказана кількість студентів, що навчалися в університеті по квоті Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція», вартість навчання за місяць та загальна сума наданих за місяць послуг.

Всього у періоді з вересня 2010 року по грудень 2010 року Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості було надано освітніх послуг з підготовки фахівців для Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на загальну суму 455535,00грн., у т. ч.: вересень 2010 року - 114600,00 грн., жовтень 2010 року - 113645,00 грн., листопад 2010 року - 113645,00 грн., грудень 2010 року - 113645,00 грн.

Вказані суми освітніх послуг авізо були передані Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Відокремленому підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» .

Згідно з пп. «г» пп.4.2.9 п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що підлягають обов'язковому відшкодуванню згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим Законом.

Згідно з абз.10 пп.4.2.9 п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якщо додаткові блага надаються особою, що не є працедавцем платника податку, чи особою, яка діє від імені або за дорученням такого працедавця, то такі доходи прирівнюються з метою оподаткування до подарунків з їх відповідним оподаткуванням.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не є працедавцем та відповідно податковим агентом щодо фізичних осіб - студентів Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості, оскільки, між останніми та позивачем не укладалися трудові угоди (контракти), вказані студенти не перебувають у трудових відносинах з відокремленим підрозділом та не обліковуються у його особовому складі. Студенти не є найманими особами, підприємство не виплачує їм заробітну плату.

Таким чином, кошти, сплачені позивачем Севастопольському національному університету ядерної енергії та промисловості в рахунок компенсації за навчання студентів, слід кваліфікувати як доходи, прирівняні з метою оподаткування до подарунків.

Оподаткування подарунків врегульовано ст.14 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якою визначено, що кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються за правилами, встановленими цим Законом для оподаткування спадщини.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається до складу загального річного доходу платника податку і відображається ним у річній податковій декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

За встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позивач щодо таких платників податку, не є податковим агентом, тобто не зобов'язаний утримувати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби відхилити, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.02.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун