Справа № 165/2162/15-а
Суддя: Ушаков М. М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2162/15-а
Провадження № 2-а/165/2/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ушаков М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату компенсації, -

встановив:

27 серпня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату компенсації.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 23 травня 2014 року його позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії та зобов'язано відповідача поновити виплату пенсії з 28 липня 2013 року. 27 листопада 2014 року Львівський апеляційний адміністративний суд скасував вищевказану постанову та прийняв нову постанову, в якій зобов'язав відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії з 22 липня 2013 року. Зазначає, що вищевказані судові рішення були частково виконанні УПФУ лише в липні 2015 року, а саме, як вказано в листі УПФУ від 08.07.2015 року №4052/02-13: "Розмір поновленої пенсії складає 674,52 грн. Пенсія у розмірі 16406,07 грн. за період з 22 липня 2013 року по 31 липня 2015 року включена до основних відомостей на виплату пенсії". Вказує, що ОСОБА_1 не проведено індексації і перерахунку поновленої пенсії у зв'язку зі збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні та не виплачена компенсація в зв'язку з втратою частини доходів за минулий час не отриманих з вини Пенсійного фонду України. Зазначає, що 23 липня 2015 року представник позивача направив на адресу УПФУ заяву про проведення індексації і перерахунку поновленої пенсії позивачу у зв'язку зі збільшенням середньої зарлбітної плати (доходу) в Україні та виплату компенсації. Вказує, що 12 серпня 2015 року представник позивача отримав лист з УПФУ від 06 серпня 2015 року №4755/02-13, у якому відповідач надав інформацію, що Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться", а також повідомив, що "Пенсійним фондом України в м. Нововолинську не допущено порушень ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому позитивно вирішити питання індексації пенсії ОСОБА_1, немає законних підстав".

Позивач та його представник вважають, що відповідач проігнорував заяву представника позивача про перерахунок пенсії позивачу та виплату компенсації, тому позивач разом з представником вважають, що дана бездіяльність відповідача є неправомірною. За таких обставин представник позивача просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача, просить зобов'язати відповідача перерахувати і виплачувати поновлену пенсію позивачу ОСОБА_1, з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зобов'язати відповідача виплатити позивачу ОСОБА_1 компенсацію, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Закону України "Про гарантії держави щодо виконанання судових рішень" та стягнути судові витрати по справі, справу розглянути в письмовому провадженні без участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 заявили клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження про що подали до суду заяву, просять проводити розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити.

Відповідач до початку проведення судового розгляду справи подав до суду заперечення проти позову та письмову заяву в якій позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Просить суд в задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Оскільки від всіх осіб, які беруть участь у справі, надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення частково.

Із заперечень відповідача вбачається, що заборгованість у сумі 16406,07 грн. за період з 22.07.2013 року по 31.07.2015 року нарахована 22 червня 2015 року та включена до основних відомостей на виплату пенсії у липні 2015 року, тому заборгованості у Пенсійного фонду перед ОСОБА_1 немає. Відповідач вважає, що позивач ігнорує норми пенсійного законодавства, які на думку позивача є не конституційними і порушують права позивача. Відповідач посилається на те, що механізм призначення (перерахунку) пенсії особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон на даний час відсутній. Відповідач посилається на те, що сторона позивача, свої позовні вимоги фактично не підкріплює конкретними нормами закону, які вважає, що Пенсійний фонд порушив чи невірно застосував, посилається на судову практику, яка не стосується предмету спору, тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Судом встановлено, що відповідач Управління пенсійного фонду у м. Нововолинську на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, після набрання нею законної сили поновив позивачу ОСОБА_1 виплату пенсії у розмірі визначеному на дату припинення її виплати, а саме у розмірі 674,52 грн. Сума пенсії за період з 22 липня 2013 року по 31 липня 2015 року була нарахована та включена до основних відомостей на виплату пенсії ОСОБА_1 у липні 2015 року всього у розмірі 16406,07 грн.

23 липня 2015 року позивач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську щодо забезпечення повного поновлення порушених прав у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, а саме виконання перерахунку пенсії за віком у відповідності до положень 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з врахуванням індексу інфляції у зв'язку з збільшенням середньої заробітної плати, в якій також просив виплатити йому компенсацію частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати йому пенсії (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні вимоги щодо перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІУ, відповідач послався на те, що на підставі його заяви була припинена виплата пенсії і у травні 2008 року ОСОБА_1 проведено виплату пенсії за шість місяців наперед відповідно до ст.51 вищевказаного закону. Крім того, зазначено, що позитивно питання індексації пенсії ОСОБА_1 немає законних підстав (а.с.13).

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За приписами ст.21 Основного закону усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Згідно статті 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З метою реалізації вказаного закону КМУ постановою від 17.03.2003 №1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно пункту 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку №1. При цьому, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено (п.10-1 Порядку).

Отже, судом встановлено, що позивач з липня 2015 року дійсно має право на індексацію своєї пенсії, сума якої визначається відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", яка містить пряму норму для застосування у випадку виникнення обставин, передбачених статтею 4 даного Закону та Додатку №2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що для захисту законних прав та інтересів позивача слід частково задоволити вимоги позивача та зобов'язати відповідача УПФ України у м. Нововолинську перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням її індексації, відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати, проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: соціальні виплати, стипендії, заробітна плата, інші.

Таким чином, компенсація визначається на нараховані, але вчасно не виплачені суми. Оскільки, в даному випадку, відповідачем ніяких сум позивачу не нараховувалося у зв'язку з існуванням спору, тому відсутні правові підстави для обчислення її компенсації. Крім того, не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання неправомірною бездіяльність відповідача вираженої у неправомірному поновленні виплати раніше призначеної пенсії у сумі, яка нижче рівня прожиткового мінімуму на час такого поновлення, оскільки у позові представником позивача зазначено, що місячний розмір пенсії позивача становить 674,52 грн., що відповідає розміру на дату припинення виплати, та є меншим від розміру прожиткового мінімуму. Так, станом на червень 2015 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становив 949 грн., а з вересня 2015 року 1074 грн.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, судовий збір в сумі 73,08 грн., сплачений позивачем ОСОБА_1 (а.с.1), суд стягує з Державного бюджету України в користь позивача.

Керуючись ст.9, ст.69, ст.70, ст.71, ст.99, ст.100, ч.3 ст.122, ст.158, ст.159, ст.160, ст.161, ст.162, ст.163, ст.167, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Нововолинську перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з липня 2015 року з урахуванням її індексації, відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відшкодувати ОСОБА_1 з Державного бюджету України 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. сплаченого судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков