Справа № 823/220/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року справа № 823/220/16

15 год. 00 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - фермерське господарство Олефіренка Олега Вікторовича, про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 подав позов, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) в адміністративних межах Вільховецької сільської ради (за межами населеного пункту) Звенигородського району Черкаської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) в адміністративних межах Вільховецької сільської ради (за межами населеного пункту) Звенигородського району Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, викладене в листі від 12.02.2016 № 1075/6-16, є протиправним, оскільки позивач, будучи членом фермерського господарства та скориставшись своїм правом, звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, відповідач прийняв її до розгляду, вважаючи додані до них додатки достатніми для розгляду по суті.

При поданні заяви про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою поданий пакет документів, необхідних для вирішення питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства.

Крім того, у своїй відмові в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області посилається на те, що заява та документи, подані позивачем, не відповідають статтям 118, 121 Земельного кодексу України, що унеможливлю вирішення порушеного питання. При цьому, відповідач не конкретизував причин відмови, не вказав пункти відповідних статей, які дають підстави для відмови.

Додатково позивач подав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без його участі.

Представники відповідача та третьої особи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися, письмові заперечення та заява про розгляд справи без їх участі відсутні, а тому згідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

У січні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,49 га у власність для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Вільховецької сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Вказана заява зареєстрована 13.01.2016 за вхідними № 122/-/5-16-СГ. Перелік документів поданий із заявою вказаний у додатку.

Листом від 12.02.2016 № 1075/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомило позивача, що заява та документи не відповідають статям 118, 121 Земельного кодексу України, що унеможливлює вирішення порушеного питання.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України 28 червня 1996 року, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення фермерського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (пункт "а" частини 3 статті 22 ЗК України).

Частиною 1 статті 116 ЗК України, зокрема, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, а згідно частини 2 вказаної статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Згідно статті 32 ЗК України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Таке ж положення закріплене в частині 5 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відповідну заяву (вхідний номер № 122/5-16-СГ від 13.01.2016), до якої додано передбачені статтею 118 ЗК України документи.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Вільховецької сільської ради Звенигородського району Черкаської області (за межами населеного пункту), посилається на те, що заява та документи не відповідають статям 118, 121 Земельного кодексу України, проте не вказує яким пунктам відповідних статей та які саме документи не відповідають нормам закону.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Вільховецької сільської ради Звенигородського району Черкаської області (за межами населеного пункту), яка оформлена листом від 12.02.2016 № 1075/6-16, є протиправною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) в адміністративних межах Вільховецької сільської ради (за межами населеного пункту) Звенигородського району Черкаської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) в адміністративних межах Вільховецької сільської ради (за межами населеного пункту) Звенигородського району Черкаської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ідентифікаційний код 39765890) на користь ОСОБА_1 (20200, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк