Справа № 826/20892/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Приватного підприємства «ДВД-Транс» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року,

У с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась у суд із позовом до Приватного підприємства «ДВД-Транс», у якому просила стягнути з останнього податкову заборгованість в розмірі 487 301,39 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутній податковий борг, про який стверджує заявник, адже податкове повідомлення-рішення, на підставі якого позивачем заявленого вимоги, скасовано у судовому порядку, і матеріали справи містять докази на підтвердження факту своєчасної сплати самостійно визначених платником податкових зобов'язань у повному обсязі.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що відповідач перебуває на обліку у позивача, і є платником податку на додану вартість.

За відповідачем обліковується податковий борг із указаного податку на загальну суму 487 301,39 грн, який складається з:

- грошового зобов'язання в сумі , визначеного податковим повідомленням-рішенням від 30 січня 2015 року №;

- самостійно визначеного платником грошового зобов'язання згідно податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року;

- самостійно визначеного грошового зобов'язання згідно податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

У зв'язку із наявністю в картці особового рахунку платника податків указаної заборгованості, 30 березня 2015 року контролюючим органом прийнято податкову вимогу №3906-23 та направлено її відповідачу. Відповідно до вказаної вимоги, яка була отримана платником 06 травня 2015 року, загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість становить 480 690,40 грн.

Зважаючи на те, що сума боргу зростала, грошові зобов'язання не були погашені в повному обсязі, і станом на кінець серпня 2015 року його сума склала 487 301,39 грн, позивач звернувся у суд за її стягненням.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 54.1 статті 54 цього Кодексу, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, є податковим боргом.

Як убачається із матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у справі №826/10711/15 за позовом Приватного підприємства «ДВД-Транс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2015 року № визнано незаконним та скасоване.

Відповідно до частин першої, третьої, п'ятої статті 254, статті 255 та частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені судові рішення набрали законної сили, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України, а встановлені ними обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, податкове повідомлення-рішення, яким визначено позивачу грошові зобов'язання, за стягненням яких звернувся у цій справі контролюючий орган, визнано судом незаконним, і станом на час розгляду цієї справи, скасоване.

Окрім того, карткою обліку платника податків, податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий та червень 2015 року та банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи, підтверджується те, що Приватним підприємством «ДВД-Транс» було своєчасно (в межах установленого податковим законодавством) строку та в повному обсязі сплачено самостійно визначені в указаних деклараціях суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті в бюджет. Так, визначена сума податку за лютий 2015 року у розмірі 12 039,00 грн була сплачена 31 березня 2015 року, а сума податку за червень 2015 року в розмірі 44 719,00 грн - 27 липня 2015 року.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до положень пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З урахуванням того, що матеріалами справи спростовується існування податкового боргу, про який стверджує позивач, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи помилкове застосування норм матеріального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.