Справа № 826/27451/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2016 року № 826/27451/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач та/або уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач - 2 та/або Фонд), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, які оформлені відповідними наказами та/або рішеннями та/або протоколами, і якими договір №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, вважається нікчемним та/або до нього застосовано наслідки нікчемності договорів (правочинів);

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_1 за договором №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно вказаного договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що уповноважена особа безпідставно, в порушення норм чинного законодавства, не включила ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а саме - за договором банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015).

Зазначене, в свою чергу обумовило відсутність відомостей про позивача в Загальному реєстрі вкладників Банку та відповідно неприйняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 за рахунок Фонду.

Разом з цим, на переконання позивача, відповідачами порушенні його законні права внаслідок прийняття рішення, яким договір банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015 визнано нікчемним.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В той же час, в судовому засіданні 04.04.2016 представником позивача подано письмову заяву про зміну предмету позову, яка була прийнята судом.

Зі змісту поданої заяви про зміну предмету позову слідує, що ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, та застосування наслідків нікчемності правочину (договору);

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_1 за договором №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за договором №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, вирішенню та дослідженню підлягають позовні вимоги, що заявлені до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

В судовому засіданні 04.04.2016 судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

13.02.2015 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США (далі - договір банківського вкладу).

Згідно п. 1.2 вказаного договору сума вкладу складає 7 639, 00 доларів США .

Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №НОМЕР_1 (п. 1.5 договору банківського вкладу).

Відповідно до п. 1.8 зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Поряд з цим, 13.02.2015 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №004-21923-130215 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США (далі - додатковий договір), якою визначили нову редакцію п. 1.8 ст. 1 Договору банківського вкладу (депозиту), а саме: «Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладання сторонами цього Договору, Вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений».

На підтвердження факту зарахування коштів на вказаний вкладний (депозитний) рахунок у Банку в сумі 7 639, 00 доларів США позивач надав суду копію платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності за №45842631 від 13.02.2015. Зі змісту цього платіжного доручення вбачається здійснення третьою особою - фізичною особою ОСОБА_4 переказу коштів з рахунку №НОМЕР_2 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_5 №НОМЕР_1.

Між тим, постановою правління Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності. Зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладом фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

03.11.2014 головою Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» прийнятий наказ за №2650 «Щодо стабілізації діяльності Банку», згідно якого з 04.11.2014 з метою стабілізації діяльності Банку запроваджено виконання певних обмежень, зокрема: щодо недопуску проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Надалі, на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення за №51 про запровадження з 03.03.2015 по 02.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015 включно.

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

На виконання даної постанови Національного банку України від 02.10.2015 №664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначених ст.ст. 37, 38, 51, ч. 1 та 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Зі слів позивача, він спочатку звернувся до відділень банків-агентів Фонду для отримання інформації щодо виплати коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», проте виплата ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування у ПАТ «Дельта Банк» здійснена не була з причини відсутності інформації про позивача в списках на виплату грошових коштів у межах гарантованої державою суми.

Натомість, позивач отримав лист представника Банку від 06.11.2015 №05-3101811, яким ОСОБА_1 повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 від 13.02.2015 «Найкращий» у доларах США на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той же час, згідно виписки херсонського відділення ПАТ «Дельта Банк» за період з 13.02.2015 по 22.10.2015, наданої на запит позивача, 17.09.2015 з особового рахунку позивача №НОМЕР_1 згідно наказу №813 від 16.09.2015 було проведено повернення коштів у сумі 7 639, 00 доларів США внаслідок застосування нікчемності договору банківського вкладу.

Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 09.11.2015 №05-3117013 на рахунку №НОМЕР_1, який відкритий відповідно до умов договору банківського вкладу обліковується залишок коштів у розмірі 0,00 доларів США.

При вирішенні спору по суті суд керується нормами чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Водночас, вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI).

Частиною 1 ст. 26 Закону №4452-VI регламентовано, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Між тим, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону №4452-VI Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (ч. 4 ст. 44 Закону №4452-VI).

Фонд в силу приписів ч. 1 ст. 45 Закону №4452-VI не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

В той же час, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону №4452-VI).

Окрім того, Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI).

Частинами 3, 4 ст. 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, а інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону №4452-VI протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону (ч. 6 ст. 27 Закону №4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника) (ч. 2 ст. 28 Закону №4452-VI).

Між тим, згідно п. 3 і 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Положення №14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Пунктом 2 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Водночас, виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 4 розділу IV Положення № 14).

Аналіз вищевикладеного в сукупності дає суду підстави дійти до наступних висновків.

Виплата вкладів здійснюється Фондом з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Така виплата здійснюється через банки-агенти на підставі відомостей Загального Реєстру (Реєстрі переказів).

При цьому, перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду складається та подається Уповноважено особою Фонду один раз.

Водночас, у відповідності до п. 6 розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Крім того, під час розгляду даної справи судом враховується наступне. Згідно ч. 1 - 3 ст. 38 Закону №4452-VI встановлено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з такої підстави банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3, ст. 38 Закону №4452-VI).

Разом з цим, Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів ( ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI)

В редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності пов'язаних із банком осіб» від 02.03.2015 №218-VIII (що діяла з 08.03.2015 до внесення змін до статті 38 Закону згідно із Законом України від 16.07.2015 N 629-VIII) наведені повноваження покладалися виключно на уповноважену особу Фонду.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Так, нормою ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частина 1 ст. 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Також, згідно з ч. 2 ст. 215 цього Кодексу недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, з контексту наведених норм права вбачається законодавчо визначене право Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або уповноваженої особи Фонду (в межах делегованих повноважень) на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у ст. 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 № К/800/26658/15.

Між тим, положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду Кадировим В.В. на виконання обов'язків, передбачених ч. 8 ст. 38 Закону №4452-VI наказом від 29.05.2015 №408 створена комісія з перевірки договорів (правочинів) за вкладними операціями Банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону.

За результатами такої перевірки Комісією виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» і фізичними особами-клієнтами Банку після 16.01.2015 включно (тобто, з наступного дня після дня доведення керівництва Банку до відома своїх працівників наказу від 03.11.2014 № 2650 «Щодо стабілізації діяльності Банку»).

Зокрема, у протоколі цієї Комісії від 15.09.2015, який долучений до матеріалів справи вказано наступне: «в період дії постанови Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» певними фізичними особами вчинялися дії щодо перерахування коштів зі своїх поточних рахунків на рахунки третіх осіб (інших фізичних осіб). При цьому такі клієнти-ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів у сумах, що перевищували встановлений Законом розмір для відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, були кредиторами Банку за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорів банківських рахунків. За таких умов, укладання між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами Банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничній сумі відшкодування, мало наслідком надання Банком кредиторам-фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. Така перевага полягала у можливості отримати відшкодування саме за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через третіх осіб.

Крім того, такий порядок поповнення депозитного рахунку позивача (а саме - шляхом перерахування коштів з поточного рахунку іншої фізичної особи) суперечить вимогам п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» протоколом № 14 від 20.03.2013».

На підставі вищевикладеного, Комісія дійшла висновку, що договори банківського вкладу, перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Протоколу, в тому числі договір №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015 є нікчемним з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Враховуючи зазначене відповідач своїм наказом від 16.09.2015 №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» застосував до договорів банківського вкладу (депозиту) за переліком, наведеним в Додатку №1 до протоколу Комісії від 15.09.2015, наслідки нікчемності, зокрема, у вигляді: автоматизації процесу формування бухгалтерських проводок по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до Договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов Договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії Договорів або дострокового їх розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов Договорів, перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Наказу, згідно до реєстру операцій, наведеному в Додатку №2 до цього Наказу; перевірки сформованих проводок по поверненню коштів з депозитних рахунків та при здійсненнї фактичного підтвердження таких проводок; врахування залишків на рахунках отримувачів та платників за операціями, перелік яких наведено в Додатку №2 до цього Наказу, після застосування наслідків нікчемності, при формуванні Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Як було зазначено вище, станом на 09.11.2015 на рахунку позивача №НОМЕР_1 обліковується залишок коштів у розмірі 0, 00 доларів США.

З вказаного слідує, що уповноваженою особою застосовано наслідки нікчемності до договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, який укладений 13.02.2015 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1

Перевіряючи наявність підстав, з яких договір банківського вкладу (депозиту) позивача визнано нікчемним, в контексті ст. 38 Закону №4452-VI, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №45842631 від 13.02.2015 на рахунок позивача іншою особою (ОСОБА_4.) шляхом банківського переказу з поточного рахунку в Банку внесено кошти в сумі 7 639, 00 доларів США. На даному платіжному дорученні містяться відмітки Банку про прийняття платіжного документу до виконання та про проведення відповідної банківської операції.

Факт внесення зазначеної суми коштів на депозитний рахунок позивача відповідачем не заперечувався.

Водночас, відповідно до умов п. 1.8 договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 від 13.02.2015 з урахування змін внесених згідно додаткової угоди №1 до договору №004-21923-130215 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, такий порядок поповнення депозитного рахунку ОСОБА_1 відповідав змісту Договору.

При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач повинен був особисто внести кошти на свій депозитний рахунок та/або в порядку, визначеному п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», оскільки на момент внесення коштів на депозитний рахунок (13.02.2015) Договір банківського вкладу (депозиту) з урахуванням внесених змін вже не містив таких застережень.

В свою чергу, як зазначалося вище по тексту рішення, в розумінні норм п. 3 і 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI «вклад» - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, а «вкладник» - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Поряд з цим, відповідно до змісту п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за №1172/8493), кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

З вказаного слідує, що на момент укладення спірного договору та поповнення депозитного рахунку на виконання договору законодавець не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником (аналогічні правові висновки наведені в постановах Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 № К/800/28390/15 і № К/800/33908/15).

Разом з цим, в п. 2.7 розділу 2 «Загальні положення» Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» передбачено, що у разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу та застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі за продуктом Банку сторони прямо не передбачили інше.

За таких обставин, на думку суду, висновки Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями банку, що викладені у протоколі від 15.09.2015, стосовно порушення позивачем умов Договору і Правил при зарахуванні коштів на депозитний рахунок спростовуються нормами чинного законодавства та змістом самого договору банківського вкладу.

Крім того, суд враховує те, що в силу норм ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених ст. 228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (про що також зазначав Вищий адміністративний суд України в своїй постанові від 09.02.2016 № К/800/36215/15).

Будь-яких документальних доказів (зокрема, виписки по відповідному особовому рахунку ОСОБА_4 за період з 16.01.2015, перелік транзакцій за її участю та інших фізичних осіб про перерахування коштів в межах суми 200 тис. грн. на підтвердження факту надання Банком за результатами укладення Договору банківського вкладу (депозиту) з позивачем переваг третім особам (в даному випадку ОСОБА_4.) перед іншими кредиторами Банку в отриманні відшкодування з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб понад законодавчо гарантовану суму коштів, відповідач всупереч вимог ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суду не подав та про причини відсутності таких не повідомив.

Відповідач також не надав суду документальні докази, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави та/або про визнання в судовому порядку недійсними договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 від 13.02.2015 та додаткової угоди №1 від 13.02.2015 до нього, та про існування відповідних судових рішень не повідомив.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідачем не доведено належними документальними доказами наявність правових підстави для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 від 13.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» та як наслідок наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників цього Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Наведені обставини свідчать про протиправність рішення відповідача про застосування наслідків нікчемності до договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 від 13.02.2015 від 13.02.2015, що оформленого наказом від 16.09.2015 № 813.

Таким чином, з урахуванням зазначеного суд дійшов до висновку, що підстави для визнання договору банківського вкладу нікчемним та застосування наслідків нікчемності до останнього відсутні, а тому, на думку суду відповідач був зобов'язаний надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо вкладника ОСОБА_7 стосовного якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з цим, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників, оскільки як вже було зазначено вище, перелік вкладників формується один раз.

Водночас, в контексті п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, з урахуванням того, що доводи відповідача про нікчемність договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015 не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно вказаного договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015.

Зазначене, в свою чергу, обумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача не спростовано.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), в частині нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) №004-21923-130215 «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, та застосування наслідків нікчемності правочину (договору).

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення відомостей про ОСОБА_1 до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1;

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за договором №004-21923-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 13.02.2015, що укладений між публічним акціонерними товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов