Справа № 809/386/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/386/16

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

"20" квітня 2016 р. Справа № 809/386/16

м. Івано-Франківськ

В С Т А Н О В И В:

15.04.2016 року о 15 год. 19 хв. Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з поданням в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Фінанс Компані" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, єдиний унікальний номер судової справи 809/386/16. Головуючий суддя Гундяк В.Д.

Ухвалою суду від 18.04.2016 року подання Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Фінанс Компані" про підтвердження обгрунтованості - залишено без руху до 08:00 год. 19.04.2016 року.

18.04.2016 року позивачем направлено на адресу суду заяву про усунення недоліків поданої заяви (подання).

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року за № 46, у зв`язку з доповідною запискою помічника судді Гундяка В.Д. щодо вжиття заходів з метою недопущення порушення строків розгляду подання, які визначені ч. 8 ст. 183-3 КАС України, оскільки головуючий суддя з 18.04.2016 перебуває на листку непрацездатності, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2016 року, справу призначено головуючому судді Матуляку Я.П.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у даній справі судом встановлено, що рішенням про арешт заявником застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків, яке перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, 67, офіс 207 (7).

До подання долучено копію наказу заявника від 12 квітня 2016 року № 343 "Про проведення фактичної перевірки" (далі - наказ № 343), а саме щодо проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Фінанс Компані" (код 35915829) за адресою: вулиця Незалежності, 67, офіс 207 (7), місто Івано-Франківськ, з 13.04.2016 року.

Підставою для прийняття заявником рішення про арешт став не допуск його посадових осіб уповноваженим представником платника податків до проведення фактичної перевірки (також далі - перевірка) платника податків, з метою здійснення контролю суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з п. 94.1, пп. 94.2.3 п. 94.2, п.п. 94.3-94.6, 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Водночас, відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 02.02.2011 р. № 149/11/13-11, зокрема роз'яснив, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Це стосується в тому числі випадку оскарження наказу про проведення перевірки, невиконання якого покладено в основу внесеного подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання.

Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Відповідно до довідки відділу документального забезпечення-канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду, встановлено, що на адресу суду, засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ТОВ "Інвест Фінанс Компані" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №343 від 12.04.2016 року. Саме невиконання цього наказу покладено в основу рішення, яке слугувало підставою із зверненням до суду із поданням податковим органом.

Як наслідок суд констатує, що відповідач заперечує законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, що свідчить про наявність спору про право.

Як зазначалось вище, вказана позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в Інформаційному листі від 02.02.2011 р. № 149/11/13-11.

Вищенаведене, також підтверджується ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року, якою залишено позовну заяву без руху в адміністративній справі № 809/389/16 за позовом ТОВ "Інвест Фінанс Компані" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №343 від 12.04.2016.

В контексті вищенаведеного, суд зазначає, що сам факт незгоди відповідача із наказом про проведення перевірки та звернення до суду із адміністративним позовом свідчить про наявність спору про право в даних правовідносинах.

Оскільки, наявність спору про право унеможливлює розгляд відповідних вимог в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право на підставі п. 2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 6 ст. 183-3 КАС України, він має право звернутися із вказаними вимогами до адміністративного суду, в загальному порядку позовного провадження.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у справі за поданням державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Фінанс Компані" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 183-3, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за поданням Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Фінанс Компані" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 6 ст. 183-3 КАС України, він має право звернутися із вказаними вимогами до адміністративного суду, в загальному порядку позовного провадження.

Ухвала про відмову у прийнятті подання може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її винесення. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.