Справа № 818/82/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 р.Справа № 818/82/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Філатова Ю.М. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. по справі №818/82/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністратвиним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, в якому, з урахуванням наданих уточнень, просить:

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ДельтаБанк" Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "ДельтаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором №009-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 13.02.2015 року;

- включити позивача до переліку вкладників ПАТ "ДельтаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором №009-18509-130215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 13.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13.02.2015р. між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №009-18509-130215 від 13.02.2015р. та додаткову угоду №1 до нього, за умовами якого відкрито на ім'я ОСОБА_1 вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 та розміщено 2700,00 дол. США строком по 12.08.2015р. Строк залучення зазначеного банківського вкладу (депозиту) скінчився 12.08.2015 року, однак банківський вклад позивачу повернуто не було. Листом від 02.12.2015 року позивача повідомлено, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", укладений між позивачем з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу є нікчемним. У зв'язку з цим, відповідач не подав інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Не погоджуючись із вказними діями, позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказує, будучи вкладником ПАТ "Дельта Банк" має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами (200000,00 грн.) після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Таким чином, відповідачем безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, не включено позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про правомірність дій відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "ДельтаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначає, що оскільки укладені між позивачем та ПАТ "ДельтаБанк" договір банківського вкладу та додаткова угода до нього в момент їх укладання відповідали вимогам діючого законодавства, то висновки відповідача про визнання їх нікчемними, є помилковими. Таким чином, відповідач має встановлений законодавством обов'язок включити позивача до переліку вкладників ПАТ "ДельтаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "ДельтаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Ураїни).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №009-18509-132015. Відповідно до умов Договору, позивач мав розмістити у ПАТ "Дельта Банк" вклад в сумі 2700 доларів США по 12.08.2015 року включно. Процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 процентів річних. (а.с.9).

13.02.2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору банківського вкладу, відповідно до якої, п.1.8 Договору №009-18509-130215 викладений у наступній редакції "1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п.5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються.

У разі, якщо в день укладення Сторонами цього Договору, не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Вказана Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору № 009-18509-132015 і набирає чинності з дати її підписання. (а.с.10).

Грошові кошти в сумі 2700,00 доларів США були перераховані на вкладний (депозитний) рахунок позивача НОМЕР_1 платіжним дорученням №45851712 від 13.02.15 р. з поточного рахунку гр.ОСОБА_3 НОМЕР_2 (а.с.11).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 "Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію (а.с.35-37).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. Тимчасову адміністрацію в AT "Дельта Банк" запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 за №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації AT "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації AT "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно (а.с.40-41).

Листом від 02.12.2015 року № 05-3156126 позивача повідомлено, що договір банківського вкладу (депозиту) №009-18509-130215 від 13.02.2015р., укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" визнано нікчемним на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.12).

Підставою віднесення вказаного договору до категорії нікчемних став висновок комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк". Так, в ході перевірки комісією встановлено, що дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ "Дельта Банк", були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на моменти здійснення операцій перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ "Дельта Банк", для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ "Дельта Банк" та реалізації його майна. При цьому, клієнти - ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами ПАТ "Дельта Банк" за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків (а.с.56-57, 59-60).

Позивач, не погоджуючись із вказаними діями, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки грошові кошти у сумі 2700,00 доларів США (у межах гарантованої суми) були перераховані на рахунок позивача з рахунку іншого вкладника банку - ОСОБА_3, в той час, коли ПАТ "Дельта Банк" вже не виконував належним чином своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами попри пряму заборону НБУ, то така операція прямо суперечить постанові № 692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" на підставі, якої для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, у тому числі заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, при перерахуванні коштів на рахунок позивача, а також відкриття при укладенні Договору банківського вкладу було порушено приписи нормативно-правових актів НБУ, умови Договору вкладу, а сама операція є незаконною. Позивач без належних правових підстав отримав грошові кошти на свій рахунок від іншої особи. Таким чином, суд дійшов виснвоку, що уповноваженою особою Фонду ПАТ "Дельта Банк" надано належні докази, які підтверджують вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, як того вимагає ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". В зв'язку з чим, відповідачем правомірно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ "ДельтаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

У відповідності до пунктів 3, 4 частини 1 статті 2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За приписами частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції, чинній на час укладання договору № 007-18513-120215 від 12.02.2015 р., Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, за приписами вказаної норми, в редакції чинній на час укладення договору № 009-18509-132015 від 13.02.2015 р., уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення № 14), в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" від 16.09.2015 року № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього наказу, зокрема, і договору від 13.02.2015 року № 009-18509-132015 укладений із ОСОБА_1 (а.с. 49-54).

Позивач стверджує про безпідставність висновку відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу, оскільки, на її думку, такий висновок суперечить вимогам законодавства, зроблений з перевищенням повноважень уповноваженої особи. Вказує, що п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки між ним та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір строкового вкладу відповідно до поточних на той час ринкових умов та внутрішніх правил банку, які були доступні будь-якому вкладнику ПАТ "Дельта Банк".

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

За приписами пунктів 4, 6 частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів та звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

В редакції даної статті (зміни були внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16.07.2015 № 629-VІІІ, які набрали чинності 12.08.2015 р.), Закон наділяє такими повноваженнями уповноважену особу Фонду у випадку їх делегування Фондом.

30.10.2014 року Національним банком України було прийнято Постанову № 692/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних".

Зазначена постанова була доведена до відома посадових осіб Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 15.01.2015р.

Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення AT "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

02.03.2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT "Дельта Банк" призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в AT "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у AT "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 року включно.

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано AT "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації AT "Дельта Банк" з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

За приписами частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з урахуванням рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 р., протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у зв'язку з тим, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Також, відповідно до п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "Дельта Банк" зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається (а.с. 52-53).

Згідно з ч. 4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з урахуванням рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 р., уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання обов'язків, передбачених ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" від 29.05.2015 р. № 408 створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" (далі - Комісія). Робота даної комісії була продовжена до 01.10.2015 р. наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" від 07.08.2015 р. №691 (а.с. 42-44).

За результатами роботи Комісії останньою складено протокол від 15.09.2015 р. з додатком (а.с.56-58), яким встановлено, що у зв'язку із укладенням між банком та фізичними особами після 16.01.2015 р. договорів банківського вкладу, за якими здійснювалось зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому, така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Більш того, переважна більшість укладених договорів банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку. Однак, фактично кошти вносились третіми особами, що є порушенням умов договору та Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк".

На підставі наведеного, Комісією було запропоновано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладні рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" від 16.09.2015 р. № 813 (а.с. 49-50) застосовано до договору від 13.02.2015 року № 009-18509-132015 наслідки нікчемності, з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно умов укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 договору, ПАТ "Дельта Банк" приймає грошові кошти у розмірі 2700 доларів США строком до 12.08.2015 року та нараховує відсотки у розмірі 5,5% річних (п.1.3, 1.4 договору).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ №365 від 16.09.2013 року "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України" установлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом внесення готівки власником рахунку.

Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється.

Натомість, сума вкладу у розмірі 2700 доларів США перерахована платіжним дорученням в іноземній валюті №45851712 від 13.02.15 р. з поточного рахунку гр. ОСОБА_3, відкритого в ПАТ "Дельта Банк", тобто іншою особою ніж вкладником по вказаному рахунку.

Отже, перерахування коштів фактично позивачем на власний рахунок не проводилось, а мало місце перерахування коштів в іноземній валюті від третьої особи, зокрема відбулося коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань

Додатковою угодою від 13.02.2015 року №1, п. 1.8 Договору № 009-18509-132015 викладено в наступній редакції: "Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору" (а.с.10).

Відповідно до пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Дельта Банк" затверджених рішенням ради директорів АТ "Дельта Банк" протоколом №14 від 20.03.2013 зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладників від третьої особи не допускається (а.с. 46-47).

Таким чином, вказана операція здійснена всупереч вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Правил банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "Дельта Банк" та постанови Правління НБУ №365 від 16.09.2013 року "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України", шляхом отримання позивачем на свій вкладний (депозитний) рахунок переказу коштів в іноземній валюті з іншого вкладного (депозитного) рахунку, який йому не належить.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи заявника апеляційної скарги про правомірність укладення додаткової угоди, якою вносились зміни до п. 1.8 договору щодо порядку зарахування коштів та дозволялось всупереч п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "Дельта Банк" зарахування вкладу на рахунок шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, та якою відмічалось, що для цілей даного договору сторони домовились не застосовувати умови п.5.11 вказаних вище Правил, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що у розумінні ст.633 ЦК України, договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 13.02.2015 року № 009-18509-132015, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк", є публічним.

Так, відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України).

За визначенням ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, статтею 633 ЦК України встановлена пряма заборона на надання переваги одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, а також передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій статті 633 ЦК України та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні та виконанні публічного договору, є нікчемними (ч.6 ст.633 ЦК України).

Слід відмітити, що Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Дельта Банк", затвердженими Рішенням Ради директорів ПАТ "Дельта Банк" від 20.03.2013 року, які є публічними та однаковими для всіх споживачів банківських послуг, повний текст яких розміщений на офіційному сайті Банку, та які підлягають обов'язковому застосуванню до спірних відносин, не передбачено виключень в частині надання права на здійснення зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум від третіх осіб.

Натомість, зарахування на вкладний (депозитний) рахунок коштів, більш того в іноземній валюті, від третьої особи прямо заборонено пунктом 5.11 цих Правил, а також постановою Правління НБУ №365 від 16.09.2013 року "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України".

Враховуючи викладене, додаткова угода № 1 до договору № 009-18509-132015 від 13.02.2015 року носить виключно індивідуальний характер, свідчить про надання позивачу переваги банком при укладенні публічного договору перед іншими вкладниками-сторонами публічного договору та є нікчемною в силу закону.

Отже, укладення вказаної додаткової угоди не є належною підставою вважати дійсним договір банківського вкладу (депозиту), укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк".

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що за визначенням ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіби», проблемний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії проблемних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність" і нормативно-правовими актами Національного банку України; неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність"; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п.9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній з 12.08.2015 року) нікчемними є, зокрема, правочини у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Як вже було зазначено колегією суддів, 30.10.2014 року Національним банком України прийнято Постанову № 692/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних". Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення AT "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Проте незважаючи на заборону, ПАТ "Дельта Банк" з позивачем укладено договір банківського вкладу, що є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 року, яка обов'язкова до виконання, та чинного законодавства у сфері банківської діяльності.

02.03.2015 року відповідно до Постанови НБУ №150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а отже обмеження, прийняті у Постанові №692/БТ від 30.10.2014 року були виправданими та відповідали вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що правочин у формі договору № 009-18509-132015 від 13.02.2015 р., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" є нікчемним в силу закону.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 02.12.2015 року №05-3156126 позивача повідомлено про те, що у відповідності до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті та повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" від 13.02.2015 року №009-18509-132015.

Отже, колегія суддів зазначає, що уповноваженою особою Фонду надано належні докази, які підтверджують вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, як того вимагає ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, визнавши нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) від 13.02.2015 року №009-18509-132015, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, та не включивши позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, в порушення вищезазначених вимог, не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного від 09.03.2016 року по справі №816/82/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. по справі №818/82/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений 21.04.2016 р.