Справа № 667/9248/15-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 667/9248/15-а

Категорія: 12.3 суддя І інстанції: Прохоренко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідний експертно-криміналістичного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області, а саме: визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов'язання сплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, у розмірі 94533,12 грн.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як відповідач не є належним розпорядником коштів який має виплачувати таку допомогу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що до звільнення позивач працював на посаді начальника науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 412 від 02 вересня 2015 року, що видане Військово-лікарняною комісією УМВС України в Миколаївській області, позивача визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.

Наказом УМВС України в Миколаївській області № 248 о/с від 02 вересня 2015 року позивача звільнено з ОВС України у відставку, згідно з пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про очищення влади» та відповідно до п. 62 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за станом здоров'я).

Згідно витягу зі вказаного наказу вислуга років позивача в календарному обчисленні складає 22 роки.

Відповідно до довідки № 24 від 15 жовтня 2015 року грошове забезпечення позивача на момент звільнення складало 8593,92 грн.

На день звільнення позивача з органів ОВС за станом здоров'я йому не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, оскільки позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, проте не отримав її у зв'язку з протиправною бездіяльністю відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до п. 62 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991 № 114, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у відставку, якщо вони визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Відповідно до п. 10 Постанови КМУ № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абз. 2 п. 14 вказаної постанови, військовослужбовцям, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення невиплаченої одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні з органів ОВС за станом здоров'я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в органах ОВС.

В даному випадку позивача звільнено з органів ОВС за станом здоров'я, а тому як вбачається з вищевикладених норм, у нього є право на отримання одноразової грошової допомоги, проте як зазначено відповідачем у довідці від 23 листопада 2015 року, вказана допомога ним не виплачувалася, а тому така допомога підлягає стягненню у судовому порядку.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Закон України «Про очищення влади» будь-яких обмежень або заборон щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільнення працівників ОВС не містить.

При цьому, відповідачем не оскаржується розмір допомоги при звільненні на яку претендує позивач та його право на її отримання, а лише зазначається, що Науково-дослідний експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській не є належним розпорядником коштів який має виплачувати таку допомогу.

Колегія суддів не приймає вказані посилання відповідача, так як вищевказаними нормами встановлено, що вказана допомога здійснюється за рахунок коштів органів, у яких працювали особи, що мають право на таку допомогу.

Також, колегія суддів не приймає посилання апелянта на пропуск встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду позивачем, з огляду на наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці», необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та відповідних державних гарантій, встановлених законодавством.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2015 року- без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло