Справа № 825/312/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/312/16 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Чернігівської області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасування наказ прокурора Чернігівської області від 14.12.2015 року №556 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади;

-поновити ОСОБА_2 на посаді прокурора Бахмацької місцевої прокуратури з 15.12.2015 року;

- зобов'язати прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок заробітної плати з 15.07.2015 року по дату фактичного звільнення - 14.12.2015 року з негайною виплатою ОСОБА_2 недоотриманої заробітної плати;

- стягнути з Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 року по день фактичного поновлення на відповідній посаді.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року позовну заяву в частині визнання незаконним та скасування наказу прокурора Чернігівської області від 14.12.2015 року № 556 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади, поновлення ОСОБА_2 на посаді прокурора Бахмацької місцевої прокуратури з 15.12.2015 року та стягнення з Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 року по день фактичного поновлення на відповідній посаді залишено без розгляду.

Відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок заробітної плати з 15.07.2015 року по дату фактичного звільнення - 14.12.2015 року з негайною виплатою ОСОБА_2 недоотриманої заробітної плати відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти рішення про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції апелянт не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просив відкласти розгляд справи, проте доказів поважності причини його неявки не надав. Судова колегія прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності апелянта.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанціїї встановлено, що ОСОБА_2 з 13.01.2012 року по 14.12.2015 року працював в органах прокуратури, зокрема, на посаді прокурора Прокуратури Бахмацького району, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1, наявної у матеріалах справи (а.с. 10-12).

Наказом прокурора Прокуратури Чернігівської області Носенка В.О. від 14.12.2015 року № 556 позивача звільнено з посади прокурора Прокуратури Бахмацького району та органів Прокуратури Чернігівської області з 14.12.2015 у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та пункту 9 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 41).

З розрахункових листів вбачається, що позивачу за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року Прокуратурою Чернігівської області заробітна плата нараховувалась виходячи з посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (а.с. 19, 20, 46).

Проте, на думку позивача, заробітна плата, за вищевказаний період, повинна була нараховуватись Прокуратурою Чернігівського області виходячи з посадових окладів, передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру".

Вважаючи свої права порушеними та з метою їх відновлення ОСОБА_2 за захистом звернувся з відповідним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України від 14.10.2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру".

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Як зазначено у частині 1 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 вказаної статті заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислуги років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

За приписами ч. 3 ст. 81 цього Закону посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Тобто законом чітко встановлений конкретний розмір посадового окладу прокурора місцевої прокуратури.

Частиною 9 статті 81 Закону № 1697-VII передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, які не відповідають вимогам ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, відповідно до п.13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Проте, Кабінетом Міністрів України не були виконані вимоги зазначеної норми.

Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» якою визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисі прокуратури, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у період з набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» (15.07.2015 року в частині розміру заробітної плати) по набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 (15.12.2015 року), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Крім того, суд звертає увагу, що відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Законом України «Про прокуратуру» (як спеціальним нормативним актом), у зв'язку з не внесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки закони України мають вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, а також, у зв'язку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України у справі "Суханов та Ільченко проти України" була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про зобов'язання прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_2 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 р, оскільки остання прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року - скасувати та ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

Зобов'язати прокуратуру Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_2 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 22 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.