Справа № 803/3528/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа № 876/11899/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов"язання вчинити дії,-

встановив:

23.09.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов"язання вчинити дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо включення його до реєстру кредиторів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "ІМЕКСБАНК";

-зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

В обґрунтування вимог позовної заяви ОСОБА_1 покликається на те, що 03.03.2014 року, 05.05.2014 року та 04.07.2014 року між позивачем та ПАТ«ІМЕКСБАНК» (далі - Банк) було укладено договори банківського вкладу на різні суми.

27.01.2015 року в ПАТ«ІМЕКСБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці й розпочато процедуру ліквідацію Банку. На день введення тимчасової адміністрації, залишок по тілу депозиту, з урахуванням валютного курсу НБУ, станом на 27.01.2015 року склав 276 650,39 грн.

21.05.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 330 про відкликання банківської ліцензії ПАТ«ІМЕКСБАНК», запроваджено процедуру ліквідації. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) позивачу було відшкодовано через банк-агента гарантовану частину вкладу в розмірі 199999,49 гривень. Невиплаченою залишилася сума вкладу 79764,16 гривень та відсотки в сумі 10885 гривень.

22.05.2015 року позивач звернувся із заявою до Фонду з проханням здійснити виплату залишку коштів, які перевищують суму в 200000,00 гривень. Проте будь-якої відповіді на вказане звернення ним отримано не було та не повідомлено його про те, чи включено його до реєстру кредиторів.

Позивач повторно звернувся із заявою про виплату йому коштів до уповноваженої особи Фонду. 19.09.2015 року він отримав відповідь від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку Северина Ю.П. про те, що позивачем було пропущено строк звернення про включення його до реєстру кредиторів, який тривав з 29.05.2015 року до 30.06.2015 року. При цьому, повторний лист Северин Ю.П. помилково прийняв за первинне звернення, не надавши жодної оцінки заяві на імя Фонду від 22.05.2015 року.

ОСОБА_1 вважає, що він своєчасно звернувся із заявою про виплату йому коштів, і що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено наслідки невчасного звернення із заявою про включення до реєстру кредиторів, проте в ньому не міститься жодних обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку.

Позивач зазначає, що після отримання ним гарантованих 200000,00 грн. вкладу він дотримав вимоги законодавства щодо вчинення всіх необхідних дій для внесення його до реєстру кредиторів, а тому Фондом було необгрунтовано відмовлено йому у включенні до реєстру кредиторів та віднесення його вимог до відповідної черги.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив зокрема з того, що заява позивача від 22.05.2015 року була адресована Фонду, а не уповноваженій особі. Фондом на неї дано вичерпну відповідь, із роз'ясненням позивачу, які дії необхідно вчинити для повернення своїх коштів. До повноважень Фонду не входить направлення таких заяв для розгляду уповноваженій особі. Таким чином, враховуючи те, що вказане звернення було адресовано не уповноваженій особі, то його не можна розглядати як вимогу ОСОБА_1 про включення його до реєстру акцептованих кредиторів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03.03.2014 року, 05.05.2014 року та 04.07.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ«ІМЕКСБАНК» було укладено договори банківського вкладу (депозиту) на різні суми.

27.01.2015 року в ПАТ«ІМЕКСБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці й розпочато процедуру ліквідацію Банку. На день введення тимчасової адміністрації, залишок по тілу депозиту позивача склав 276 650,39грн.

Протягом квітня, червня 2015 року ОСОБА_1 через уповноважені банки було відшкодовано гарантовану суму визначену законом в розмірі до 200000 гривень.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК».

22.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Фонду про виплату йому коштів, які перевищують суму в 200000,00 грн.

На вказану заяву Фондом 08.07.2015 року за № 21-036-22466/15 позивачу надано відповідь.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до уповноваженої особи про повернення коштів, які залишились у банку після повернення гарантованої суми.

Уповноваженою особою на вказану заяву 11.09.2015 року за вих. 5796 позивачу надано відповідь про те, що оскільки ним пропущено строк звернення із заявою про включення до реєстру кредиторів, то в силу Закону такі вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України від 23.02.2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин 2 і 3 ст.1 Закону № 4452-VI, метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

В силу п.17 ст.2 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом ч.1,2 ст.3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до ч.1,2 ст.4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема :1) веде реєстр учасників Фонду;4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України № 4452-VI, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

В силу ч.1,2 ст.26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з статтею 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст.45 Закону № 4452-VI (в редакції, що була чинна на момент подання позивачем первинної заяви), фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно п.4 ч.1 ст.48 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 ст.49 Закону № 4452-VI визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.49 Закону № 4452-VI, протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Беручи до уваги вищевикладені норми Закону слід зазначити, що законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема і щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Із системного аналізу норм Закону № 4452-VI слідує, що порушення кредитором установленого законодавством 30-ти денного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Разом з тим, Закон не містить обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку.

Як наслідок, подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення його законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Колегією суддів було встановлено, що інформація про ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» була опублікована 29.05.2015 року.

Частиною 5 статті 45 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Однак, ОСОБА_1 таку заяву було подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.05.2015 року. На вказану заяву Фондом 08.07.2015 року за № 21-036-22466/15 позивачу надано відповідь.

Відповідно до абз.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» від від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою до Фонду), якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Проте, в порушення вимог вищевикладеної норми Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у встановлений термін не вчинив жодних дій щодо пересилання звернення ОСОБА_1 за належністю до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича, а надав відповідь лише 08.07.2015 року, що фактично унеможливило позивача своєчасно звернутись до уповноваженої особи щодо включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Із відповідною заявою до уповноваженої особи ОСОБА_1 звернувся лише 07.09.2015 року після отримання відповіді від Фонду.

Як наслідок, уповноваженою особою на вказану заяву 11.09.2015 року за вих. № 5796 позивачу надано відповідь про те, що оскільки ним пропущено строк звернення із заявою про включення до реєстру кредиторів, то в силу Закону такі вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Враховуючи абз.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що до повноважень Фонду не входить направлення заяви для розгляду уповноваженій особі.

Колегією суддів на підставі вищевикладених правових норм та наявних у справі матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 як вкладник банку має право передбачене Законом України № 4452-VI на включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та віднесення його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Тому, колегія суддів вважає, що в даному випадку необхідно визнати протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо включення його до реєстру кредиторів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "ІМЕКСБАНК" та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. 160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 р. по справі № 803/3528/15 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо включення його до реєстру кредиторів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "ІМЕКСБАНК".

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі 19.04.2016 року.