Справа № 804/14983/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р. м. Київ К/800/3044/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.,

та секретаря Музички Н.В., за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, у якому просив: - зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці видати йому трудову книжку та фінансові документи, а саме: довідку про середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, із зазначенням, яке грошове забезпечення отримував за кожен календарний день у 2015 році; довідку про його повне грошове забезпечення за 2015 рік для заповнення Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік; - довідки з деталізованим розрахунком про: компенсацію за дні невикористаної чергової відпустки за 2015 рік; одноразову грошову допомогу при звільненні; - довідку для центру зайнятості населення про грошове забезпечення за останні шість місяців 2015 року; - визнати незаконним та зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці скасувати наказ №83 о/с від 04 вересня 2015 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ України в запас за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, (через скорочення штатів), з 04 вересня 2015 року і винести наказ про переведення його з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 04 вересня 2015 року та занести відповідні записи у трудову книжку; - зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області видати наказ про прийняття його для подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у зв'язку з переведенням з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці з 04 вересня 2015 року із занесенням відповідного запису у трудову книжку; - зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 05 вересня 2015 року по дату винесення наказу Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про переведення на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 04 вересня 2015 року, у розмірі повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році; - зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки згідно зі статтею 235 Кодексу законів про працю України у розмірі повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році, розраховуючи його за кожен календарний день з 04 вересня 2015 року по дату фактичного отримання трудової книжки; - зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому моральну шкоду за грубе порушення конституційних прав, грубе порушення вимог законодавства про працю та позбавлення його засобів для існування у розмірі повного річного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році; - зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці перерахувати грошове забезпечення, отримане ним у серпні 2015 року, встановивши премію не менше 10% від посадового окладу та, як наслідок, перерахувати суму одноразової матеріальної допомоги при звільненні та здійснити дані фінансові виплати відповідно до перерахунку; - у зв'язку з ліквідацією зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці в порядку, передбаченому статті 107 Цивільного кодексу України, передати зобов'язання вчинити певні дії та здійснити виплати матеріального характеру своєму правонаступнику Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволено частково. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці видати ОСОБА_2 довідки з деталізованим розрахунком про компенсацію за дні невикористаної чергової відпустки за 2015 рік; одноразову грошову допомогу при звільненні. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці на користь позивача грошову компенсацію за час затримки видачі трудової книжки за період з 04 вересня 2015 року по 02 жовтня 2015 року, із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 61,94 грн. Закрито провадження у справі у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від позову в частині вимог про зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці видати позивачу трудову книжку та фінансові документи - Довідку про середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, з зазначенням, яке грошове забезпечення отримував за кожен календарний день у 2015 році; Довідку про повне грошове забезпечення за 2015 рік для заповнення Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік; Довідку для центру зайнятості населення про грошове забезпечення за останні шість місяців 2015 року. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а за справою прийняти нове рішення, яким: зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці видати йому фінансовий документ, а саме: Довідку про його середньомісячне грошове забезпечення за 2015 рік, з зазначенням, яке грошове забезпечення він отримував за кожен календарний день у 2015 році. Визнати незаконним та зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці скасувати наказ № 83 о/с від 04 вересня 2015 року в частині звільнення його з органів внутрішніх справ України в запас за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) з 04 вересня 2015 року, зобов'язати винести наказ про переведення його з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 04 вересня 2015 року та занести відповідні записи у трудову книжку. Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області видати наказ про прийняття позивача для подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у зв'язку з переведенням з посади старшого оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці з 04 вересня 2015 року та занести відповідний запис у трудову книжку. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 05 вересня 2015 року по фактичну дату винесення наказу Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про переведення позивача на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 04 вересня 2015 року у розмірі його повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки згідно статті 235 Кодексу законів про працю України у розмірі його повного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році, розраховуючи його за кожен календарний день з 04 вересня 2015 року по дату фактичного отримання трудової книжки - 06 листопада 2015 року. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити позивачу моральну шкоду за грубе порушення його конституційних прав, грубе порушення вимог законодавства про працю та позбавлення його засобів для існування у розмірі повного річного середньомісячного грошового забезпечення, яке він отримував у 2015 році. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити йому витрати, а саме: - за оплату судового збору сумі 487 грн 20 коп. та за банківські послуги у сумі 5 грн; - за видачу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01 вересня 2015 року у сумі 60 грн 90 коп.; - почтові витрати від 01 жовтня 2015 року у сумі 09 грн 10 коп.; - почтові витрати від 06 жовтня 2015 року у сумі 12 грн. Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці перерахувати грошове забезпечення позивача, яке він отримав у серпні 2015 року, встановивши премію не менше 10 % від посадового окладу та, як наслідок чого, перерахувати суму одноразової матеріальної допомоги при звільненні та здійснити дані фінансові виплати відповідно до перерахунку. У зв'язку з ліквідацією зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці в порядку, передбаченому статтею 107 Цивільного кодексу України передати зобов'язання вчинити певні дії та здійснити виплати матеріального характеру своєму правонаступнику - Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці» від 08 червня 2015 року №664 вказане Управління було ліквідовано та створено комісію з ліквідації зазначеного Управління. Даний наказ прийнято на виконання положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування органів внутрішніх справ» від 12 лютого 2015 року.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці №80 о/с від 21 серпня 2015 року ОСОБА_2 був звільнений з органів внутрішніх справ за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці №83 о/с від 04 вересня 2015 року внесено зміни до наказу №80 о/с від 21 серпня 2015 року в частині виправлення дати звільнення ОСОБА_2 з 31 серпня 2015 року на 04 вересня 2015 року.

У свою чергу, відповідно до розділу IV Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зазначено умови призначення на посади, переміщення та просування по службі осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі передбачена можливість переміщення цих осіб по службі при скороченні штатів, але значення терміну «скорочення штатів» не розкрито, у зв'язку із чим при встановленні наявності такого скорочення і правомірності його проведення необхідно керуватися нормами трудового законодавства.

Підпунктом «г» пункту 64 даного Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Оскільки спеціальним нормативним актом не можуть бути звужені права працівника, порівняно із правами, передбаченими Кодексом законів про працю України, то в частині процедури звільнення працівника з підстав скорочення штату підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України.

Так, згідно статті 49-2 Кодексу законів про працю України України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим, відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

З викладеного вбачається, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які відповідають його кваліфікації, досвіду роботи та стану здоров'я і які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що 29 червня 2015 року позивача було попереджено про звільнення з 31 серпня 2015 року на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, підпункту «з» пункту 63 та підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Також в судових рішеннях судів попередніх інстанцій міститься інформація про те, що ОСОБА_2 було запропоновано на вибір дві посади, а саме: оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного пункту міліції на ст. Новоолексіївка ЛВ на ст. Мелітополь та старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного пункту на ст. Пологи ЛВ на ст. Запоріжжя і що від запропонованих посад позивач відмовився, оскільки написав рапорт на перевід до Красногвардійського РВ.

Проте, керівництвом Красногвардійського РВ прийнято рішення про відмову у доцільності переводу позивача для подальшого проходження служби у Красногвардійському РВ, а особова справа позивача повернута на адресу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці.

18 липня 2015 року ОСОБА_2 було написано рапорт на переведення на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Однак рішенням керівництва Дніпродзержинського міського управління було відмовлено позивачу в оформленні матеріалів на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Баглійського РВ після ознайомлення з матеріалами його особової справи та спілкування з працівниками внутрішньої безпеки.

Так, суди попередніх інстанцій, проаналізувавши строки повідомлення про можливе вивільнення працівників, відмову ОСОБА_2 від зайняття запропонованих вакантних посад, які відповідали його кваліфікації, прийшли до висновку про відсутність підстав для визнання звільнення позивача із роботи незаконним.

Крім того, суди посилалися на те, що у заявленому позові ОСОБА_2 просить скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці №83 о/с від 04 вересня 2015 року, яким тільки внесено зміни до наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці №80 о/с від 21 серпня 2015 року в частині дати його звільнення - з 31 серпня 2015 року на 04 вересня 2015 року, а тому правові підстави для скасування саме оскаржуваного до суду наказу взагалі відсутні.

Проте колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне наголосити на наступному.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах транспортної міліції» від 22 червня 2015 року №741 лінійний відділ на станції Нижньодніпровськ-Вузол Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці не ліквідовувався, а реорганізовувався, тобто скорочені штатні посади були додані до інших підрозділів внутрішніх справ та ці посади були запропоновані працівникам, які вивільняються. Тобто, на Міністерство внутрішніх справ України покладається обов'язок працевлаштувати в органах внутрішніх справ працівників реорганізованого управління.

Приймаючи рішення у даній справі в частині щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні на роботі, судами першої та апеляційної інстанцій не було спростовано та усунуто протиріччя між доводами позивача та представників відповідачів стосовно того, що на час пропонування позивачу вакантних посад, а саме: оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного пункту міліції на ст. Новоолексіївка ЛВ на ст. Мелітополь та старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного пункту на ст. Пологи ЛВ на ст. Запоріжжя, з керівництвом Красногвардійського РВ вже був погоджений рапорт на його перевід на нижче займану посаду - старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Красногвардійського РВ ДМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, а тому ОСОБА_2 від інших запропонованих посад відмовився.

Проте суди на ці обставини уваги не звернули. В свою ж чергу, з'ясування вищенаведених обставин має істотне значення для правильного вирішення спору.

Крім того, суди попередніх інстанцій, встановивши, що в позові про поновлення на роботі ОСОБА_2 оскаржує тільки наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці №83 о/с від 04 вересня 2015 року, яким було внесено зміни до наказу цього Управління №80 о/с від 21 серпня 2015 року в частині дати його звільнення, та зазначаючи, що взагалі відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного наказу, залишили поза увагою та не уточнили позовні вимоги позивача стосовно оскарження ним саме наказу про його звільнення з органів внутрішніх справ, що може мати інші процесуальні наслідки для розгляду даної справи.

Згідно частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що приймаючи рішення у даній справі, суди першої та апеляційної інстанцій не в повній мірі дослідили обставини, які мають значення для справи та не дали їм юридичну оцінку. За наведених прогалин судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з'ясування цих питань в судовому засіданні.

Крім того, під час нового розгляду даної справи суду необхідно перевірити чи були відповідачами під час звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ через скорочення штатів дотримані вимоги статті 42 Кодексу законів про працю України стосовно порядку розгляду питання вивільнення позивача.

Вказані порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути усунені судом касаційної інстанції з урахуванням положень статті 220 Кодексу адміністративного судочинства щодо відсутності можливості досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, що відповідно до вимог статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: А.Ф. Загородній

О.П. Стародуб