Справа № 820/517/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"19" квітня 2016 р. № 820/517/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА"
до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення від. 11.01.2016 року № , згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 193 987,00 грн., за штрафними санкціями - 96 994, 00 грн.;

2. Скасувати додаткове податкове повідомлення-рішення від 11.01.2016 р. № , згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток - за основним платежем174 589,00 грн., за штрафними санкціями - 87 295,00 грн.

3. Стягнути з Західної ОДПІ м. Харкова Х/о ГУ Міндоходів у Харківській області на користь ТОВ "АФАЛІНА" судовій збір у розмірі 8 293 (вісім тисяч двісті дев'яносто три) грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що У період з 30.10.2015 р. по 26.11.2015 р., на підставі направлень від 29.10.2015р. №№ 460, 463, 459, 457, 458, 472, 462, 461, наказу «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «Афаліна» від 23.09.2015 р. № 395, виданих в.о. начальника Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Х/о Плотніковим О.П. співробітниками відповідача була проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ «АФАЛІНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої перевіряючими було складено Акт перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення, а саме: № від 11.01.2016 року, згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 193 987,00 грн., за штрафними санкціями - 96994,00 грн., всього 290 981,00 грн. та № від 11.01.2016 року, згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток - за основним платежем 174 589,00 грн., за штрафними санкціями - 87 295,00 грн., всього 261 884,00 грн.

Позивач з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями № від 11.01.2016 року та № від 11.01.2016 року не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкові повідомлення-рішення № від 11.01.2016 року та № від 11.01.2016 року є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, встановив наступне.

Судом встановлено, що фахівцями Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на підставі наказу № 395 від 23.09.2015 р., згідно з п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, ст. 75, п. 77.1., п. 77.4 ст.77, п. 82.1 ст.82 Податкового кодексу України, у період з 30.10.2015 р. по 26.11.2015 р. була проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ «АФАЛІНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої було складено Акт перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р.

На підставі висновків Акту перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р. відповідачем були винесені:

1) податкове повідомлення-рішення від 11.01.2016 р. № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 193 987,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 96994,00 грн., всього 290 981,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення від 11.01.2016 р. № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток - за основним платежем 174 589,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 87 295,00 грн., всього 261 884,00 грн. Підставами для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували висновки акту перевірки про відсутність реального здійснення господарських операцій з контрагентами - постачальниками товарів на загальну суму 4 690 121,00 грн. (в т.ч. з ТОВ «Елетекс» на суму 645 840,00 грн., ПП «ВІВА ТРЕЙДІНГ» на суму 404 240,00 грн., ТОВ «Арт-фінанс» на суму 1 028 047,00 грн., ТОВ «БІЗНЕСФОРМАТ» на суму 2 375 519,00 грн., ТОВ «КОНСАЛТРЕЙД» на суму 130 000,00 грн., ПП «Крокус» на суму 106 475, 00 грн.) по ланцюгу до «вигодонабувача». У зв'язку з цим відповідач дійшов висновку що правочини, укладені ТОВ «АФАЛІНА» з контрагентами, мають ознаки нереальності їх здійснення.

Щодо господарської діяльності позивача та його взаємовідносин з контрагентами у періоді, що перевірявся, суд зазначає наступне.

В перевіряємому періоді ТОВ «АФАЛІНА» мало господарські відносини з такими підприємствами - постачальниками товарів: ТОВ "Елтекс" (), ПП "ВІВА ТРЕЙДІНГ" (), ТОВ "Арт - фінанс" (), ТОВ "БІЗНЕСФОРМАТ" (), ТОВ "КОНСАЛТРЕЙД" (), ПП «Крокус» ().

Згідно умов укладеного між ТОВ «Елтекс» (постачальником) та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) договору поставки від 18.03.2013 р. № 18/03 постачальником в грудні 2013 р. було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 775 008,00 грн., у тому числі ПДВ - 129 168,00 грн. що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними: № 256 від 17.12.2013 р., № 302 від 20.12.2013 р., № 399 від 26.12.2013 р., № 406 від 27.12.2013 р. № 454 від 30.12.2013 р.; видатковими накладними: № 256 від 17.12.2013 р., № 302 від 20.12.2013 р., № 399 від 26.12.2013 р., № 406 від 27.12.2013 р., № 454 від 30.12.2013 р., а також товарно-транспортними накладними: б/н від 17.12.2013, б/н від 20.12.2013 р., б/н від 26.12.2013 р., б/н від 27.12.2013 р., б/н від 30.12.2013 р. Відповідно до п. 4.4. договору поставки від 18.03.2013 р. № 18/03 постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад покупця.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень № 887 від 02.12.2013 р., № 888 від 02.12.2013 р., № 895 від 04.12.2013р., № 965 від 24.12.2013 р., № 969 від 26.12.2013 р., № 977 від 26.12.2013 р., № 22 від 16.01.2014 р. вбачається, що позивач розрахувався з постачальником за товар в сумі 990 200,00 грн.

В межах укладеного між ПП «ВІВА ТРЕЙДІНГ» (постачальником) та позивачем (покупцем), договору поставки № 110414 від 11.04.2014 р. постачальником в квітні-травні 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 485 088,00 грн., в т.ч. ПДВ - 80 848,00 грн., що підтверджується податковими накладними: № 1370 від 14.04.2014 р., № 1580 від 16.04.2014 р., № 200 від 03.05.2014 р., № 412 від 05.05.2014 р., № 505 від 06.05.2014 р., № 612 від 07.05.2014 р., № 707 від 08.05.2014 р., № 1117 від 12.05.2014 р., № 1208 від 13.05.2014 р., видатковими накладними: № 1370 від 14.04.2014 р., № 1580 від 16.04.2014 р., № 200 від 03.05.2014 р., № 412 від 05.05.2014 р., № 505 від 06.05.2014 р., № 612 від 07.05.2014 р., № 707 від 08.05.2014 р., № 1117 від 12.05.2014 р., № 1208 від 13.05.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 140401 від 14.04.2014 р., № 160401 від 16.04.2014 р., № 030501 від 03.05.2014 р., № 050501 від 05.05.2014 р., № 060501 від 06.05.2014 р., № 070501 від 07.05.2014 р.,№ 080501 від 08.05.2014 р., № 120501 від 12.05.2014 р., № 130501 від 13.05.2014 р.

Згідно п. 4.4. договору поставки № 110414 від 11.04.2014 р. постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад покупця.

Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 365 від 19.05.2014 р., № 563 від 17.07.2014 р., № 581 від 22.07.2014 р., № 650 від 05.08.2014 р., № 45 від 05.08.2014 р., № 661 від 06.08.2014 р., підтверджується факт здійснення позивачем розрахунків з постачальником за отриманий товар в сумі 485 088,00 грн.

Згідно укладеного між Позивачем (покупцем) і ТОВ «АРТ-ФІНАНС» (постачальником) договору поставки від 15.10.2014 р. № 15/10 у грудні 2014 року останнім було поставлено позивачу сплав алюмінієвий та кремній на загальну суму 1 233 657,00 грн., у тому числі ПДВ - 205 609,50 грн. що підтверджується податковими накладними: № 8 від 01.12.2014 р., № 20 від 02.12.2014 р., № 42 від 02.12.2014 р., № 36 від 03.12.2014 р., № 43 від 03.12.2014 р., № 109 від 08.12.2014 р., № 128 від 09.12.2014 р., № 149 від 10.12.2014 р., № 150 від 10.12.2014 р., № 182 від 12.12.2014 р. № 290 від 19.12.2014 р., видатковими накладними: № РН-0000884 від 01.12.2014 р., № РН-0000885 від 02.12.2014 р., № РН-0001222 від 02.12.2014 р., № РН-0000886 від 03.12.2014 р., № РН-0001223 від 03.12.2014 р., № РН-0001224 від 08.12.2014 р., № РН-0001225 від 09.12.2014 р., № РН-0001020 від 10.12.2014 р., № РН-0001021 від 10.12.2014 р., № РН-0001226 від 12.12.2014 р., № РН-0001169 від 19.12.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 0112 від 01.12.2014 р., № 0212 від 02.12.2014 р., № 0212 від 02.12.2014 р., № 0312 від 03.12.2014 р., № 0312 від 03.12.2014 р., № 0812 від 08.12.2014 р., № 0912 від 09.12.2014 р., № 1012 від 10.12.2014 р., № 1012 від 10.12.2014 р., № 1212 від 12.12.2014 р., № 1912 від 19.12.2014 р.

Згідно п. 4.4. договору поставки від 15.10.2014 р. № 15/10 постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад покупця.

Позивач повністю розрахувався з постачальником за поставлений за договором товар в сумі 1 616 385,43 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1124 від 01.12.2014 р., № 52 від 15.12.2014 р., № 61 від 15.12.2014 р., № 1166 від 19.12.2014 р., № 1170 від 22.12.2014 р.

Згідно договору поставки № 01/09-02 від 01.09.2014 р., укладеного між ТОВ «БІЗНЕСФОРМАТ» (постачальником) та позивачем (покупцем), постачальником в період вересень - листопад 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий та вольфрам стрічка на загальну суму 287 718,30 грн., в т.ч. ПДВ - 47 953,05 грн., що підтверджується податковими накладними: № 36 від 01.09.2014 р., № 49 від 05.09.2014 р., № 69 від 09.09.2014 р., № 100 від 12.09.2014 р., № 115 від 16.09.2014 р., № 123 від 18.09.2014 р., № 138 від 22.09.2014 р., № 143 від 23.09.2014 р., № 162 від 26.09.2014 р., № 163 від 18.11.2014 р., видатковими накладними: № 0000132 від 01.09.2014 р., № РН 0000133 від 05.09.2014 р., № РН 0000134 від 09.09.2014 р., № РН 0000135 від 12.09.2014 р.,. № РН 0000136 від 16.09.2014 р., № РН 0000137 від 18.09.2014 р., № РН 0000138 від 22.09.2014 р., № РН 0000139 від 23.09.2014 р., № РН 0000140 від 26.09.2014 р., № РН 0000457 від 18.11.2014 р.,. а також товарно-транспортними накладними: № 010903 від 01.09.2014 р., № 050902 від 05.09.2014 р., № 090901 від 09.09.2014 р., № 120907 від 12.09.2014 р., № 160901 від 16.09.2014 р., № 180903 від 18.09.2014 р., № 220901 від 22.09.2014 р., № 230902 від 23.09.2014 р., № 260907 від 26.09.2014 р. № 181101 від 18.11.2014 р.

Згідно п. 4.4. договору поставки № 01/09-02 від 01.09.2014 р. постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад покупця.

Позивач повністю розрахувався з постачальником за поставлений за договором товар в сумі 287 718,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 1065 від 14.11.2014 р., № 1066 від 14.11.2014 р., № 1067 від 14.11.2014 р., № 7 від 14.11.2014 р. а також листами позивача на адресу ТОВ «БІЗНЕСФОРМАТ» від 04.06.2015 р. про уточнення призначення платежів за зазначеними платіжними дорученнями із посиланням на договір поставки № 01/09-02 від 01.09.2014 р.

Відповідно до умов договору поставки № 24/09 від 24.09.2014 р., укладеного між ТОВ «БІЗНЕСФОРМАТ» (постачальником) та позивачем (покупцем), постачальником в період вересень - грудень 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 3 860 219,40 грн., в т.ч. ПДВ - 643 369,90 грн., що підтверджується податковими накладними: № 173 від 29.09.2014 р., № 24 від 03.10.2014 р., № 25 від 03.10.2014 р., № 80 від 09.10.2014 р., № 88 від 10.10.2014 р., № 207 від 28.10.2014 р., № 223 від 2910.2014 р., № 119 від 03.11.2014 р., № 120 від 05.11.2014 р., № 121 від 06.11.2014 р., № 70 від 10.11.2014 р., № 122 від 11.11.2014 р., № 111 від 14.11.2014 р., № 162 від 18.11.2014 р., № 193 від 17.12.2014 р., № 213 від 18.12.2014 р., № 240 від 22.12.2014 р., № 257 від 23.12.2014 р., № 272 від 24.12.2014 р., № 240 від 22.12.2014 р., видатковими накладними: № РН 0000114 від 29.09.2014 р., № РН 0000197 від 03.10.2014 р., № РН 0000198 від 03.10.2014 р., № РН 0000209 від 09.10.2014 р., № РН 0000210 від 10.10.2014 р., № РН 0000302 від 28.10.2014 р., № РН 0000303 від 29.10.2014 р., № РН 0000452 від 03.11.2014 р., № РН 0000453 від 05.11.2014 р., № РН 0000454 від 06.11.2014 р., № РН 0000381 від 10.11.2014 р., № РН 0000455 від 11.11.2014 р№ РН 0000382 від 14.11.2014 р., № РН 0000456 від 18.11.2014 р., № РН 0000511 від 17.12.2014 р., № РН 0000512 від 18.12.2014 р., № РН 0000518 від 22.12.2014 р., № РН 0000513 від 23.12.2014 р., № РН 0000519 від 24.12.2014 р., № РН 0000526 від 25.12.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 290902 від 29.09.2014 р., № 031002 від 03.10.2014 р., № 031002 від 03.10.2014 р., № 091001 від 09.10.2014 р., № 101002 від 10.10.2014 р., № 281001 від 28.10.2014 р., № 291001 від 29.10.2014 р., № 031101 від 03.11.2014 р., № 051103 від 05.11.2014 р., № 061101 від 06.11.2014 р., № 101101 від 10.11.2014 р., № 111101 від 11.11.2014 р., № 141102 від 14.11.2014 р., № 181101 від 18.11.2014 р., № 171214 від 17.12.2014 р., № 181214 від 18.12.2014 р., № 221214 від 22.12.2014 р., № 231214 від 23.12.2014 р., № 241214 від 24.12.2014 р., № 221214 від 22.12.2014 р.

Згідно п. 4.4. договору поставки № 24/09 від 24.09.2014 р. постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад покупця.

Факт здійснення позивачем розрахунків з постачальником за товар, отриманий за договором поставки № 24/09 від 24.09.2014 р., на загальну суму 3 860 219,40 грн., підтверджується платіжними дорученнями: № 1079 від 18.11.2014 р., № 1080 від 18.11.2014 р., № 1092 від 24.11.2014 р., № 1093 від 24.11.2014 р., № 1094 від 24.11.2014 р., № 1095 від 24.11.2014 р., № 1096 від 24.11.2014 р., № 21 від 01.12.2014 р., № 1128 від 01.12.2014 р., № 1129 від 01.12.2014 р., № 1130 від 01.12.2014 р., № 1131 від 01.12.2014 р., № 53 від 15.12.2014 р., № 54 від 15.12.2014 р., № 55 від 15.12.2014 р., № 56 від 15.12.2014 р., № 18 від 12.01.2015 р., № 19 від 12.01.2015 р., № 20 від 12.01.2015 р., № 1 від 12.01.2015 р., № 15 від 20.01.2015 р., № 16 від 22.01.2015 р., № 45 від 22.01.22015р., № 46 від 22.01.2015 р., № 128 від 10.02.2015 р., № 129 від 10.02.2015 р., № 130 від 10.02.2015 р., № 152 від 13.02.2015 р., № 153 від 13.02.2015 р., № 154 від 13.02.2015 р., № 39 від 13.02.2015 р., № 160 від 18.02.2015 р., № 172 від 19.02.2015 р., № 173 від 19.02.2015 р., № 196 від 27.02.2015 р., № 214 від 03.03.2015 р., № 212 від 03.03.2015 р., № 213 від 03.03.2015 р., № 48 від 04.03.2015 р., № 222 від 04.03.2015 р., № 221 від 04.03.2015 р., № 100 від 09.04.2015 р., № 155 від 22.05.2015 р., № 453 від 22.05.2015 р., № 170 від 29.05.2015 р., а також листами позивача на адресу ТОВ «БІЗНЕСФОРМАТ» від 04.06.2015 р. про уточнення призначення платежів за зазначеними платіжними дорученнями із посиланням на договір поставки № 01/09-02 від 01.09.2014 р.

В межах укладеного між позивачем (покупцем) і ТОВ «КОНСАЛТРЕЙД» (постачальником) договору поставки від 05.09.2014 р. № 05/09 постачальником у вересні 2014 року було поставлено позивачу кремній технічний на загальну суму 156 000 грн., у тому числі ПДВ - 26 000,00 грн. що підтверджується податковою накладною № 69 від 10.09.2014 р. та видатковою накладною № РН - 0000043 від 10.09.2014 р.

Відповідно до п. 4.4. договору постачальник здійснив постачання товару автомобільним транспортом на склад покупця.

Позивач повністю розрахувався за товар з ТОВ «КОНСАЛТРЕЙД», що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1052 від 11.11.2014 р. на суму 156 000,00 грн.

Згідно умов договору поставки № 28/03 від 28.03.2014 р., укладеного між ПП «Крокус» (постачальником) та позивачем (покупцем), постачальником в липні 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 127 770 7,70 грн., в т.ч. ПДВ - 21 295,00 грн., що підтверджується: податковою накладною № 50 від 11.07.2014 р., видатковою накладною № 50 від 11.07.2014 р. та ТТН № 50 від 11.07.2014.

Відповідно до п. 4.4. договору поставки № 28/03 від 28.03.2014 р. постачання товару здійснювалося постачальником автомобільним транспортом на склад покупця.

Зі свого боку позивач повністю розрахувався з постачальником за товар, що підтверджується платіжним дорученням № 590 від 24.07.2014 р. в сумі 127 770,00 грн.

Відповідачем в Акті перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р. визнано, що суми ПДВ за вищезазначеними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту, відображені в реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ та даним декларації з ПДВ за відповідні звітні періоди. Витрати ТОВ «АФАЛІНА» по придбаним ТМЦ були включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у відповідних звітних періодах та використані у власній господарській діяльності ТОВ «АФАЛІНА».

Судом встановлено, що в межах операцій з придбання у ТОВ "Елтекс", ПП "ВІВА ТРЕЙДІНГ", ТОВ "Арт - фінанс", ТОВ "БІЗНЕСФОРМАТ", ТОВ "КОНСАЛТРЕЙД", ПП «Крокус» позивачем були оформлені карти складського обліку матеріалів, які відображають прихід сплаву алюмінієвого та кремнію технічного на склад від зазначених постачальників, та його наступний рух: або на виробництво продукції, або на наступний продаж контрагентам позивача, та містять: номери та дати прибуткових накладних, за якими отримано ТМЦ від постачальників за внутрішньою нумерацією підприємства позивача, номери й дати видаткових накладних, за якими здійснюється відвантаження виготовленої продукції або сплаву алюмінієвого як товару, найменування постачальників сплаву та покупців (замовників) продукції, найменування матеріалу та готової продукції, кількість продукції, що відвантажується. Зазначені картки є підставою для списання матеріалу на виробництво продукції або відвантаження товару покупцям. З калькуляцій вартості виробництва продукції вбачається, скільки сплаву та кремнію фактично витрачено позивачем на виготовлення тієї або іншої продукції. В наступному, готова продукція (товар) відвантажується замовникові (покупцю), про що свідчать відповідні видаткові накладні (митні декларації)

У періоді, що перевірявся відповідачем, позивач здійснював на власному виробництві, яке розташоване за юридичною адресою позивача: м. Харків, пров. Пластичний, 9, переробку отриманого від контрагентів сплаву алюмінієвого з використанням у виробництві кремнію технічного у готову продукцію (сплав алюмінієвий АК5 М2, АК9М2, АК 12, АК 7ч та інш.), а також перепродаж сплаву алюмінієвого. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підприємстві створено аналітичну лабораторію, в якій здійснюється перевірка отриманого від контрагентів сплаву алюмінієвого якісним показникам, зазначеним у супровідних документах на нього.

У періоді, що перевірявся відповідачем, позивач здійснював подальший продаж придбаного від вищезазначених контрагентів сплаву алюмінієвого, а також виготовленої продукції третім особам - покупцям на загальну суму 4 464 222,00 грн, в т.ч. ПДВ - 744 037,00 грн., в т.ч.: ДП ВФ "БМР Сервіс", ОСОБА_2, ПАТ "АВТРАМАТ", ПАТ "Електропобутприлад", ПАТ "МОТОР СІЧ" , ПАТ "ПААЗ", ПАТ "СВІТЛО ШАХТАРЯ", ПАТ "Сумське МНВО", ПАТ "Торговий Альянс "Норд", ОСОБА_3, ПП "НТР ЕКО", ПП "СТРОЙПРОМ", ПРАТ "Горизонт", ТОВ "ЕНМАЛІТ" , ТОВ "КП ПОЛІГОН", ТОВ "Мир вітру", ТОВ "НАВІГАТОР", ТОВ "ОНІКС", ТОВ "Політехпром", ТОВ "СИЛУМІН", ТОВ "С-Фортуна", ТОВ "ХЗПТУ", ТОВ ВПП "Транскомплект", ТОВ НВФ "Орттех", ТОВ НВФ "ТЕХНОЛІТ", ТОВ ПІДПРИЄМСТВО "ЛЕДА, ЛТД", Фірма ТОВ "Віола", що підтверджується наявними в матеріалах справи митними деклараціями, видатковими накладними, податковими накладними .

Таким чином, проведення господарських операцій підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складається документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та Актом перевірки не встановлено.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. та 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, серед іншого, у разі здійснення операцій з придбання товарів, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною.

В силу положень п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1. ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку…

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України забороняється включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених належним чином оформленими податковими накладними.

Норми п. 201.1., п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) встановлюють, платник податку зобов'язаний надати покупцю (одержувачу) податкову накладну у день виникнення податкових зобов'язань продавця, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, всі суми ПДВ, віднесені позивачем до сум податкового кредиту у відповідних звітних періодах, підтверджені податковими накладними, які складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів та відповідають вимогам п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України. В процесі судового розгляду з боку відповідача не було заперечень проти правильності оформлення податкових накладних, на підставі яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту.

В ході перевірки відповідачем не встановлено наміру у позивача отримати за зазначеними договорами поставки іншого результату, ніж придбання товару. Матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами - постачальниками при вчиненні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Судом не встановлено доказів відсутності реальності господарської операції за цими договорами, за правилами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач таких доказів до суду не надав.

Факт придбання товару та його використання позивачем у господарській діяльності документально підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: договорами поставки, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями щодо проведених розрахунків, картками складського обліку матеріалів, калькуляціями. Судом не встановлено невідповідності даних, що містять зазначені документи, фактичним обставинам.

На час оформлення податкових накладних контрагенти-постачальники позивача були зареєстровані у встановленому законом порядку, знаходилися на обліку в податковому органі, мали статус платників ПДВ, свідоцтва платників ПДВ не були анульовані на момент вчинення правочинів із позивачем, і ці обставини не були спростовані відповідачем в процесі розгляду справи. Відповідачем також не були надані належні докази щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків, за результатами яких складається довідка. Згідно п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. В силу положень п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Проте, Акт перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р. та інші матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем в межах перевірки фінансово-господарської діяльності позивача зустрічних звірок або перевірок, предметом яких були б саме господарські відносини між позивачем та його контрагентами. Посилання в Акті перевірки № 5751/20-33-22-01-07/22701074 від 03.12.2015 р. на складені податковим органом акти про неможливість проведення зустрічної звірки певного контрагента та на листи про відсутність конкретного контрагента за місцезнаходженням, не може слугувати обґрунтуванням висновків відповідача про відсутність реального здійснення позивачем господарських відносин з ТОВ "Елтекс", ПП "ВІВА ТРЕЙДІНГ", ТОВ "Арт - фінанс", ТОВ "БІЗНЕСФОРМАТ", ТОВ "КОНСАЛТРЕЙД", ПП «Крокус», оскільки ці акти та листи складені заздалегідь до початку перевірки фінансово-господарської діяльності позивача, яка проводилася в період з 30.10.2015 р. по 26.11.2015 р. та не містять доказової бази щодо предмету спору, а також взаємозв'язку з ним.

Згідно п. 36.5. ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі й на його контрагентів.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі наведеного суд вважає правомірним формування позивачем в перевіреному періоді (з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.) податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 938 024,00 грн. по господарським відносинам з: ТОВ "Елтекс", ПП "ВІВА ТРЕЙДІНГ", ТОВ "Арт - фінанс", ТОВ "БІЗНЕСФОРМАТ", ТОВ "КОНСАЛТРЕЙД", ПП «Крокус», та податкових зобов'язань на загальну суму ПДВ 744 037,00 грн. по господарським взаємовідносинам з: ДП ВФ "БМР Сервіс", ОСОБА_2, ПАТ "АВТРАМАТ", ПАТ "Електропобутприлад", ПАТ "МОТОР СІЧ" , ПАТ "ПААЗ", ПАТ "СВІТЛО ШАХТАРЯ", ПАТ "Сумське МНВО", ПАТ "Торговий Альянс "Норд", ОСОБА_3, ПП "НТР ЕКО", ПП "СТРОЙПРОМ", ПРАТ "Горизонт", ТОВ "ЕНМАЛІТ" , ТОВ "КП ПОЛІГОН", ТОВ "Мир вітру", ТОВ "НАВІГАТОР", ТОВ "ОНІКС", ТОВ "Політехпром", ТОВ "СИЛУМІН", ТОВ "С-Фортуна", ТОВ "ХЗПТУ", ТОВ ВПП "Транскомплект", ТОВ НВФ "Орттех", ТОВ НВФ "ТЕХНОЛІТ", ТОВ ПІДПРИЄМСТВО "ЛЕДА, ЛТД", Фірма ТОВ "Віола".

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення сум доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст. 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та на суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст. 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст. 152 цього Кодексу. Тобто, показник валових витрат безпосередньо впливає на об'єкт оподаткування.

Згідно п.п. 14.1.27 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються з: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п. 138.4, 138.6-138.9, п.п. 138.10.2- 138.10.4 п. 138.10, п. 138.11. цієї статті; інших витрат, визначених згідно з п. 138.5, п.п. 138.10.5, 138.10.6 п. 138.10, п. 138.11, 138.12 цієї статті, п. 140.1 ст. 140 и ст. 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї статті та у ст. 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

За змістом п.п. 138 1.1. п. 138.1. ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням п. 138.2, 138.11 цієї статті, п. 140.2 - 140.5 ст. 140, ст.ст. 142 і 143 ті інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2.ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, як і податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно відніс до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, витрати по операціях з ТОВ "Елтекс", ПП "ВІВА ТРЕЙДІНГ", ТОВ "Арт - фінанс", ТОВ "БІЗНЕСФОРМАТ", ТОВ "КОНСАЛТРЕЙД", ПП «Крокус» за перевіряємий період на загальну суму 4 690 121,00 грн., адже вказані витрати підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачені правилами ведення бухгалтерського обліку, мають всі необхідні реквізити, визначені діючим законодавством, є в наявності у позивача і були використані при проведенні перевірки, та свідчать про те, що отримані позивачем товари були використані ним в господарській діяльності. З тих самих підстав суд вважає необґрунтованим висновок відповідача про порушення позивачем п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України при визначенні доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за перевірений період на загальну суму 3 720 185,00 грн., грн. по господарським відносинам з: ДП ВФ «БМР Сервіс», ОСОБА_2, ПАТ "АВТРАМАТ", ПАТ "Електропобутприлад", ПАТ "МОТОР СІЧ", ПАТ "ПААЗ", ПАТ "СВІТЛО ШАХТАРЯ", ПАТ "Сумське МНВО", ПАТ "Торговий Альянс "Норд", ОСОБА_3, ПП "НТР ЕКО", ПП "СТРОЙПРОМ", ПРАТ "Горизонт", ТОВ "ЕНМАЛІТ", ТОВ "КП ПОЛІГОН", ТОВ "Мир вітру", ТОВ "НАВІГАТОР", ТОВ "ОНІКС", ТОВ "Політехпром", ТОВ "СИЛУМІН", ТОВ "С-Фортуна", ТОВ "ХЗПТУ", ТОВ ВПП "Транскомплект", ТОВ НВФ "Орттех", ТОВ НВФ "ТЕХНОЛІТ", ТОВ ПІДПРИЄМСТВО "ЛЕДА, ЛТД", Фірма ТОВ "Віола".

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, а також те, що негативними наслідками для позивача стали прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення від 11.01.2016 р. № та від 11.01.2016 р. № про нарахування грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне задовольнити позов та скасувати зазначені податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 11.01.2016 року № , згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 193 987,00 грн., за штрафними санкціями - 96 994, 00 грн. та від 11.01.2016 року № , згідно якого визначена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток - за основним платежем 174 589,00 грн., за штрафними санкціями - 87 295,00 грн.

Стягнути з Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" сплачений судовій збір у розмірі 8 293 (вісім тисяч двісті дев'яносто три) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 22 квітня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.