Справа № 818/224/13-а
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2016 р. м. Київ К/800/38786/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арх-Буд-Інвест»

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2013

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013

у справі №818/224/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арх-Буд-Інвест»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Арх-Буд-Інвест» звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах Сумської області ДПС від 25.09.2012 № /45556.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013, у задоволенні позову відмовлено.

ТОВ «Арх-Буд-Інвест» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права: ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 150.1 ст. 150, п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу України, п. 6.1 ст. 6, п.п. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 25.09.2012 № /45556 грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 661455 грн., в т.ч. 529164 грн. за основним платежем та 132291 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, слугували висновки камеральної перевірки, викладені в акті від 31.08.2012 № 2526/15-1/34593207/350, про порушення п. 150.1 ст. 150, абз.абз. 4, 5 п. 153.8 ст. 153, п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України.

Порушення наведеної вище норми за висновками податкового органу полягало у віднесенні позивачем до витрат звітних податкових періодів за 2012 рік від'ємного значення станом на 01.01.2012 у розмірі 100 відсотків, в результаті чого за І півріччя 2012 року завищено від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду від операцій:

- з цінними паперами: у рядку 1.3 Додатку ЦП до декларації з податку на прибуток задекларовано показник 3862000 грн. замість правильного показника в розмірі 25 відсотків суми від'ємного значення, що складає 965500 грн.;

- із сертифікатами фондів операцій з нерухомістю: у рядку 5.3 Додатку ЦП до декларації з податку на прибуток задекларовано показник 751107 грн. замість правильного показника в розмірі 25 відсотків суми від'ємного значення, що складає 187777 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач, який має доход за 2011 рік більше одного мільйона гривень, від'ємний фінансовий результат між витратами на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, та доходами, отриманими (нарахованими) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, міг перенести на зменшення фінансових результатів від таких операцій у 2012 році за правилом, установленим пунктом 150.1 статті 150, та з урахуванням вимог пункту 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими обмежено включення від'ємного значення до витрат звітних податкових періодів, починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року, 25 відсотками суми такого від'ємного значення.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що порядок перенесення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, що є від'ємною різницею між сумою доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та витратами, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, і порядок перенесення від'ємного фінансового результату від операцій з торгівлі цінними паперами, що є різницею між доходами, отриманими (нарахованими) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду, та витратами на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесеними (нарахованими) платником податку, не є тотожними за економічною суттю, тому норми пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України не можуть бути застосовані при перенесенні від'ємного фінансового результату операцій з цінними паперами.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, повноти встановлення обставин та їх правової оцінки суд касаційної інстанції виходить з такого.

Статтею 153 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - ПКУ) запроваджено порядок оподаткування операцій особливого виду, зокрема пунктом 153.8 Кодексу встановлено правила оподаткування операцій з торгівлі цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Абзацом четвертим пункту 153.8 статті 153 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав.

Абзаци другий та третій пункту 153.8 статті 153 ПКУ для цілей ведення такого відокремленого обліку фінансових результатів зазначених операцій визначає терміни «доходи» та «витрати».

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 153.8 статті 153 ПКУ якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Своєю чергою, стаття 150 Кодексу визначає порядок урахування від'ємного значення об'єкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів, зокрема п. 150.1 - порядок перенесення від'ємного значення об'єкта оподаткування, що (від'ємне значення) визначається за правилами п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 з урахуванням правил ст. 152 ПКУ, і не враховує від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами, що (від'ємний фінансовий результат) визначається за правилами п. 153.8 ст. 153 ПКУ, а пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу ХХ «Перехідні положення» - визначає умови застосування пункту 150.1 статті 150 Кодексу.

Відповідно до п.п. 135.5.11 ПКУ доходи, визначені відповідно до статті 153 цього кодексу (позитивний фінансовий результат операцій з цінними паперами та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав), належать до інших доходів, що, свою чергою, відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПКУ належать до доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Форма податкової декларації, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011 № 1213, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2011 за № 1215/19953, передбачає декларування в рядку 03 ІД інших доходів, до яких належать в т.ч. і доходи, визначені відповідно до статті 153 цього кодексу. Ці доходи також відображаються в додатку ІД до рядку 03 податкової декларації з податку на прибуток підприємства.

Натомість декларування в декларації від'ємного фінансового результату від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери корпоративними правами, не передбачено. Такий від'ємний фінансовий результат відображається лише в додатку ЦП до рядків 03.20 та 03.21 додатка ІД до податкової декларації з податку на прибуток підприємства, а в самій декларації та додатку ІД від'ємний фінансовий результат не відображається.

Таким чином, законодавець виокремив операції з торгівлі цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, як операції особливого виду, та передбачив окремий облік їх фінансових результатів, встановивши спеціальні правила його визначення.

Отже, від'ємне значення об'єкта оподаткування та від'ємний фінансовий результат між витратами та доходами за операціями з продажу цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, є різними за економічним змістом і значенням показниками при визначенні податкових зобов'язань.

Враховуючи наведене, пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу (у редакції Закону України від 24.05.2012 № 4834-IV), яким обмежено включення від'ємного значення об'єкта оподаткування до витрат звітних податкових періодів починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року розміром 25 відсотків суми такого від'ємного значення, не може бути застосовано до від'ємного фінансового результату операцій з цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а відтак, не обмежує право платника податку враховувати всю суму від'ємного показника фінансових результатів від цих операцій в наступних податкових періодах.

Враховуючи наведене, висновок судів попередніх інстанцій про правомірність визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 661455 грн. за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням є таким, що зроблений з порушенням норм матеріального права.

З огляду на те, що обставини у справі встановлені судами попередніх інстанцій правильно, але суди дійшли помилкових висновків, що зумовило ухвалення незаконних судових рішень, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати останні та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арх-Буд-Інвест» задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби від 25.09.2012 № /45556 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 661455 грн., в т.ч. 529164 грн. за основним платежем та 132291 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арх-Буд-Інвест» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 34,41 грн. (тридцять чотири гривні 41 коп.).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун