Справа № 2-а/2506/784/12
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/784/12
Провадження № 6-а/750/15/16
У Х В А Л А

22 квітня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання постанови шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої суми грошової допомоги в розмірі 3144 грн. 00 коп.

В судове засідання сторони не зявились не зявилися, у поданні державний виконавець подання просить розглядати у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.12.2013 року про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, за відрахуванням раніше виплаченої суми.

20.01.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа.

Згідно листа від 27.01.2016 року управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради повідомило про часткове виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку допомоги, розмір якої складає 3144 грн., але виплата не здійснена у звязку з відсутністю бюджетних коштів.

Виходячи із змісту подання державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також суд бере до уваги те, що захист порушеного права у судовому рішенні і спосіб виконання судового рішення не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Розглянувши подане подання, суд приходить до висновку про відсутність виняткових підстав для зміни та встановлення способу виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263 КАС України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя