Справа № 808/4101/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № 808/4101/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року по справі №808/4101/15 за позовом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області в інтересах комунального підприємства «Чернігівське сільськогосподарське підприємство» Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В :

Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області звернулася до суду з позовом в інтересах комунального підприємства "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 23.01.2015 № 8-74/15-15-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" та наказ від 04.03.2015 №8-450/15-15-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду".

В обгрунтування позову сільська рада посилалась на те, що стосовно земельної ділянки, яка відповідно до оскаржуваних наказів передана в оренду ОСОБА_1, раніше було прийняте відповідне розпорядження Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області. На підставі вказаного розпорядження приватним підприємством "Інфотера", на замовлення підприємства, розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 50,5796 га за межами населеного пункту. З моменту укладення договору по теперішній час, проектні роботи ще до кінця не були закінчені. Сільська рада вважає, що оскаржувані накази прийняті незаконно, оскільки раніше та сама земельна ділянка була передана комунальному підприємству в оренду, у зв'язку з чим просить скасувати вказані накази.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року адміністративний позов задоволено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем підстави позову не можуть бути визнанні обґрунтованими, оскільки комунальне підприємство не є власником чи користувачем земельної ділянки, відносно якої відповідачем прийнято оскаржені рішення, а сам факт надання комунальному підприємству дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки, не може бути перешкодою щодо надання такого дозволу іншій особі. В той же час, суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про те, що третьою особою до відповідача подано клопотання щодо відведення земельної ділянки, зміст якого не відповідав вимогам статті 123 Земельного кодексу України, статті 7 Закону України «Про фермерське господарство». З цих підстав,

суд вказав на те, що оскільки відповідачем вказані обставини залишено без уваги, то прийнятті ним рішення не можливо визнати обґрунтованими.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо порушення у спірних правовідносинах прав комунального підприємства "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, оскільки останнє не є власником чи користувачем земельної ділянки, відносно якої відповідачем прийняття оскарженні рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 25.03.2010 Головою Чернігівської районної державної адміністрації було видано розпорядження № 102 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області", відповідно до п. 1 якого надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальному підприємству "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів (землі державної власності) на території: Чернігівської селищної ради в контурі № 105 орієнтованою загальною площею 54,4 га, рілля, в контурі № 30 "б" орієнтованою загальною площею 10 га, рілля; Новополтавської сільської ради в контурі № 1 орієнтованою загальною площею 44,8 га, рілля, в контурі № 56 орієнтованою загальною площею 37,7 га, рілля, в контурі № 53 орієнтованою загальною площею 44,30 га, рілля, в контурі № 339 орієнтованою загальною площею 30,60 га, рілля, для надання в подальшому в постійне користування з послідуючим уточненням площі.

Пунктом 2 цього розпорядження зобов'язано ОСОБА_2, в.о. керівника комунального підприємства "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області замовити в ліцензованій землевпорядній організації проведення даних робіт та надати проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування на погодження до Чернігівської районної державної адміністрації.

На підставі вищезазначеного розпорядження, у суб'єкта землеустрою - Приватного підприємства "Інфотера" (який мав ліцензію на проведення землевпорядних робіт) було замовлено виготовлення відповідного проекту.

19.03.2012 відповідачем було надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області.

Крім цього, встановлені обставини справи свідчать про те, що 24.12.2014 ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області подано клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

23.01.2015 Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області видано наказ № 8-74/15-15-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", відповідно до п. 1 якого надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 50,5796 га, розташованої на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Пунктом 2 даного наказу було зобовязано гр.ОСОБА_1 замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений проект подати на затвердження до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області у шестимісячний термін з дати прийняття даного наказу.

На підставі заяви ОСОБА_1 про розробку проекту землеустрою та наказу відповідача ФОП ОСОБА_3 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду гр.ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області.

Наказом Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 04.03.2015 №8-450/15-15-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 50,5796 га в оренду гр.ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області.

Пунктом 2 вказаного наказу надано гр. ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 50,5796 га (вид угідь рілля) (кадастровий номер НОМЕР_1) строком на 25 років, для ведення фермерського господарства, розташовану на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, за межами населеного пункту.

Вважаючи вказані накази Головного управління Держземагенства у Запорізькій області про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою та про її затвердження такими, що порушують права комунального підприємства "Чернігівське сільськогосподарське підприємство" Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, у зв'язку з тим, що раніше та сама земельна ділянка була передана підприємству в оренду, позивач, який згідно Статуту є органом управління цього підприємства, звернувся з позовом до суду про їх скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитися з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, під час розгляду справи, не з'ясував обставини, які мають значення для визначення юрисдикції вказаної справи. А саме, судом не було з'ясовано того, чи були реалізовані оскаржені накази шляхом фактичного передання третій особі земельної ділянки в оренду. В той де час, від цих обставин залежить визначення способу захисту прав, які позивач вважає порушеними.

Прийнятті Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (як суб'єктом владних повноважень) рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду, є ненормативними актами державного органу, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів (рішень), у разі їх фактичної реалізації, не може породжувати наслідків для орендаря земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право користування земельної ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що 04.03.2015р. між Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами яких Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства (кадастровий номер ділянки НОМЕР_1), яка знаходиться на території Черніговської селищної ради, Чернігівського району Запорізької області). Фактична передача земельної ділянки в користування здійснена на підставі Акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки). Право ОСОБА_1 на оренду землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших речових права.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що у третьої особи виникло право оренди земельної ділянки, відносно якої відповідачем приймалися оскаржені рішення, і це право підтверджено правовстановлюючими документами.

Позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (органу виконавчої влади) щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документів.

У разі прийняття органом місцевого самоврядування (органом виконавчої влади) ненормативного акту, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, в оренду), позов, предметом якого є спірне рішення такого органу, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

У такому випадку подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема, в постановах від 11.11.2014р. (справа №21-493а14), від 09.12.2014р. (справа №21-308а14), від 16.12.2014р. (справа №21-544а14), від 06.10.2015. (справа №21-1306а15).

Частиною 1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.157, 203 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року по справі №808/4101/15 - скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 20.04.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк