Справа № 810/759/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року (14:55) м. Київ 810/759/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю представника позивача Нестеренко Є.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора Київської області до Крутогорбівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Суть спору: Заступник прокурора Київської області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Крутогорбівської сільської ради про визнання незаконним та скасування п. 3 рішення Крутогорбіської сільської ради від «Про затвердження Програми приватизації на 2014-2015 роки» 25.04.2014 № 208-46-VI в частині затвердження переліку об'єктів, які підлягають приватизації (продажу), зокрема, приміщення дитячого садка з господарськими будівлями.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що спірне рішення «Про затвердження Програми приватизації на 2014-2015 роки» від 25.04.2014 № 208-46-VI, яким було затверджено перелік об'єктів, які підлягають приватизації (продажу), зокрема, приміщення дитячого садка з господарськими будівлями, що розташований за адресою: 09551, Київська область, Таращанський р-н., с. Круту Горби, вул. Леніна (Тараса Шевченка), 76, суперечить вимогам чинного законодавства України, зокрема, ч. 5 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», п. 2 ч. 1 ст. 14 та ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», якими заборонено використання об'єктів освіти не за призначенням та здійснення його приватизації.

Крім того, позивач зазначив про те, що на території с. Круті Горби відсутній будь-який інший дошкільний заклад освіти, крім вказаного дитячого садка. У зв'язку з цим, позивач вважає, що приватизація приміщень вказаного об'єкта освіти зумовить обмеження прав громадян с. Кругі Горби щодо доступу до дошкільної освіти.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що рішення «Про затвердження Програми приватизації на 2014-2015 роки» від 25.04.2014 № 208-46-VI є законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, зокрема, відповідач вказав на те, що дитячий садок, приміщення якого на підставі оспорюваного рішення підлягають приватизації, протягом як більше 15 років не використовується за призначенням в якості об'єкта освіти. Відповідач зауважив про те, що під час обстеження вказаного об'єкту було встановлено, що будівля перебуває у занедбаному стані, не отоплюється та не має належних санітарних умов. Відповідач вказав на те, що саме встановлення вказаних обставин зумовило включення приміщень дитячого садка до переліку об'єктів, які підлягають приватизації.

Крім того, відповідач зауважив про те, що при школі в с. Круті Горби відкрито дитячий садок на базі навчально-виховного комплексу, що на думку відповідача, свідчить про те, що Крутогорбівська сільська рада створила належні умови для забезпечення потреб громадян села щодо дошкільного виховання.

Присутній у судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується розпискою про призначення розгляду справи, у судове засідання не з'явився, у минулому судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

28.02.2014 Крутогорбівською сільською радою було прийнято рішення № 195-44-VI «Про затвердження проекту регуляторного акта «Програма приватизації Крутогорівської сільської ради на 2014-2015 роки».

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2014 Крутогорбівською сільською радою було прийнято рішення № 208-46-VI «Про затвердження програми приватизації на 2014-2015 роки».

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Крутогорбівською сільською радою було вирішено затвердити «Програму приватизації Крутогорбівськогої сільської ради на 2014-2015 роки» та перелік об'єктів, які підлягають приватизації (продажу), а саме: приміщення котельні - майстерні, що знаходиться по вул. Леніна, 61-а; приміщення дитячого садка з господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Леніна, 76.

Заступник прокурора Київської області, не погодившись з прийняттям вказаного рішення, звернувся з даним позовом до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 13 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права від 16.12.1966, який був ратифікований указом Президії Верховної Ради УРСР від 19.10.1973 № 2148, держава гарантує громадянам право на здобуття освіти, у тому числі шляхом забезпечення доступності і безоплатності дошкільної освіти в державних та комунальних навчальних закладах.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.03.04 № 5рп/2004 (справа про доступність і безоплатність освіти) надано офіційне тлумачення ст. 53 Конституції України, відповідно до якого поняття "доступність освіти" означає "створення державою можливостей для реалізації права людини на освіту. При цьому доступність дошкільної і загальної середньої освіти є гарантією права кожного на здобуття такої освіти, якому кореспондує обов'язок держави забезпечити реалізацію цього права".

Статтю 5 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III встановлено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, в тому числі, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розвиток мережі навчальних закладів, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997 № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Суд звертає увагу на те, що наявність у органів місцевого самоврядування повноважень власника об'єктів комунальної власності не надає відповідачеві права на вчинення будь-яких дій з відповідними об'єктами власності, оскільки зобов'язує останнього враховувати певні нормативні обмеження.

Так, згідно з ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ч. 7 ст. 41 Конституції України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про освіту» № 1060-XII від 23.05.1991 (надалі-Закон № 1060) визначено, що право громадян на освіту забезпечується: розгалуженою мережею навчальних закладів, заснованих на державній та інших формах власності, наукових установ, закладів післядипломної освіти; відкритим характером навчальних закладів, створенням умов для вибору профілю навчання і виховання відповідно до здібностей, інтересів громадянина; різними формами навчання - очною, вечірньою, заочною, екстернатом, а також педагогічним патронажем.

Положеннями ст.14 Закону № 1060 передбачено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1060 навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Згідно з ст. 28 Закону № 1060 система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вищу освіту; післядипломну освіту; аспірантуру; докторантуру; самоосвіту (ст. 29 Закону № 1060).

Відповідно до ст. 33 Закону № 1060 дошкільна освіта і виховання здійснюються у сім'ї, дошкільних навчальних закладах у взаємодії з сім'єю і мають на меті забезпечення фізичного, психічного здоров'я дітей, їх всебічного розвитку, набуття життєвого досвіду, вироблення умінь, навичок, необхідних для подальшого навчання.

Згідно з ст. 34 Закону № 1060 дошкільними навчальними закладами є: дошкільні навчальні заклади (ясла); дошкільні навчальні заклади (ясла-садки); дошкільні навчальні заклади (дитячі садки); дошкільні навчальні заклади (ясла-садки) компенсуючого типу; будинки дитини; дошкільні навчальні заклади (дитячі будинки) інтернатного типу; дошкільні навчальні заклади (ясла-садки) сімейного типу; дошкільні навчальні заклади (ясла-садки) комбінованого типу; дошкільні навчальні заклади (центри розвитку дитини).

Частиною 1 ст. 61 Закону № 1060 встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Згідно з ч.1 ст. 63 Закону № 1060 матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 1060 основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних навчальних закладів, установ, організацій та підприємств системи освіти не підлягають вилученню, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням ( ч. 5 ст. 63 Закону № 1060).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 № 2628-III (надалі-Закон № 2628) держава визнає пріоритетну роль дошкільної освіти та створює належні умови для її здобуття.

Державна політика у сфері дошкільної освіти визначається Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами і втілюється центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 16 Закону № 2628-III майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Статтею 38 Закону № 2628 встановлено, що матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно дошкільного навчального закладу належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги до матеріально-технічної бази дошкільного навчального закладу визначаються відповідними будівельними та санітарно-гігієнічними нормами і правилами, а також Типовим переліком обов'язкового обладнання дошкільного навчального закладу, у тому числі корекційного, навчально-наочних посібників, іграшок, навчально-методичної, художньої та іншої літератури.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного майна» № 2163-XII від 04.03.1992 (далі- Закон № 2163) приватизація державного майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону № 2163 приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства.

Загальнодержавне значення мають: б) об'єкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей: об'єкти об'єкти освіти, крім навчальних закладів, майно яких вноситься до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 5-1 Закону № 2163 з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об'єкти приватизації класифікуються за такими групами: група Ж - об'єкти соціально-культурного призначення, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані, крім тих, що не підлягають приватизації. До об'єктів соціально-культурного призначення належать об'єкти освіти, охорони здоров'я, культури, фізичної культури та спорту, туризму, мистецтва і преси, телебачення, радіомовлення, видавничої справи; санаторно-курортні заклади, будинки і табори відпочинку, профілакторії; інші об'єкти, призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян незалежно від вартості майна; об'єкти соціально-культурного призначення, що не включені до статутного капіталу господарських товариств, перебувають на балансі підприємств, якщо такі об'єкти не включено до складу майна, що передається у комунальну власність.

Частиною 2 ст. 5-1 Закону № 2163 встановлено, що об'єкти приватизації, що належать до груп А, Д і Ж, є об'єктами малої приватизації.

Положення аналогічного змісту передбачено в ч. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» № 2171-XII від 06.03.1992. Отже, аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить про те, що держава забезпечує та сприяє розвитку освіти, у тому числі дошкільної, причому одним із механізмів забезпечення такого розвитку є законодавчо встановлена заборона на приватизацію об'єктів освіти.

При цьому, вищевказана частина 5 статті 63 Закону № 1060 визначає, що не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням, не всі об'єкти освіти і науки, а лише ті, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач мотивуючи позовні вимоги, зазначив про те, що відповідачем було протиправно включено до переліку об'єктів, які підлягають приватизації приміщення дитячого садка з господарськими будівлями, оскільки така установа є об'єктом освіти, який не підлягає приватизації. В свою чергу, відповідач обґрунтовуючи правомірність прийняття оспорюваного рішення, вказав на те, що дитячий садок з господарськими приміщення не використовується за цільовим призначення та не фінансується за рахунок бюджетних коштів, з приводу чого суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України не містить визначення терміну «об'єкт освіти», у зв'язку з чим вказаний пробіл підлягає усуненню шляхом тлумачення цього терміну.

Відповідно до преамбули Закону № 1060 освіта - основа інтелектуального, культурного, духовного, соціального, економічного розвитку суспільства і держави.

Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, розвиток її талантів, розумових і фізичних здібностей, виховання високих моральних якостей, формування громадян, здатних до свідомого суспільного вибору, збагачення на цій основі інтелектуального, творчого, культурного потенціалу народу, підвищення освітнього рівня народу, забезпечення народного господарства кваліфікованими фахівцями.

Таким чином, на переконання суду об'єкт освіти має сприяти досягненню цієї мети, забезпечувати виконання покладених на нього функцій.

Об'єкт дошкільної освіти, в свою чергу, відповідно до статті 4 Закону України «Про дошкільну освіту», має виконувати функцію, спрямовану на забезпечення різнобічного розвитку дитини дошкільного віку відповідно до її задатків, нахилів, здібностей, індивідуальних, психічних та фізичних особливостей, культурних потреб; формування у дитини дошкільного віку моральних норм, набуття нею життєвого соціального досвіду.

Судом встановлено, що дитячий будинок, що розташований за адресою: Київська обл., Таращанський р-н., с. Круті Горби, вул. Леніна, 76 був введений в експлуатацію в 1973 р., про що свідчить інвентарна карта обліку основних засобів в бюджетних установах № 5 від 04.07.2007.

Зі вказаної картки вбачається, що первинна вартість об'єкта дорівнювала 78305 грн., знос цього об'єкту склав 78305 грн., тобто балансова вартість будинку дитячого садка дорівнює 0.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2006 Колективним сільськогосподарським підприємством « 1 Травня» було передано, а Крутогорбівською сільською радою прийнято у комунальну власність вказаний дитячий садок з господарськими будівлями (туалет, підсобне приміщення; льох овочевий), про що між сторонами було підписано акт приймання-передачі обкатів соціальної сфери у комунальну власність. Зі змісту вказаного акта вбачається, що проектно-технічна документація відсутня, документація по будівництву відсутня, акт вводу в експлуатацію відсутній, стан будівлі - незадовільний.

Відповідно до довідки відділу освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації № 237 від 06.04.2016, будівля дитячого садка розташована за адресою: вул. Леніна (Тараса Шевченка),76, с. Круті Горби, Таращанський р-н., Київська обл., 09551, не обліковується на балансі відділу освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації та з 01.01.2015 (дата передачі Крутогорбівською сільською радою об'єктів села на баланс відділу освіти і науки) фінансування на його утримання з боку відділу освіти і науки не здійснюється.

Дослідивши вищевказану документацію, зокрема, довідку № 237 від 06.04.2016 , суд вважає, що вона є належним та допустимим доказом, який підтверджує те, що дитячий садок, який розташований за адресою: вул. Леніна (Тараса Шевченка),76, с. Круті Горби, Таращанський р-н., Київська обл., 09551, не фінансується за рахунок бюджетних коштів.

Не здійснюється фінансування цього об'єкта також і за рахунок коштів місцевого бюджету, про що безпосередньо повідомив у судовому засіданні голова Крутогорбівської сільської ради.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, обґрунтовуючи правомірність прийняття оспорюваного рішення вказав на те, що приміщення дитячого садка перебувають у занедбаному стані, що унеможливлює його функціонування як закладу дошкільної освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про дошкільну освіту» дошкільний навчальний заклад створює безпечні та нешкідливі умови розвитку, виховання та навчання дітей, режим роботи, умови для фізичного розвитку та зміцнення здоров'я відповідно до санітарно- гігієнічних вимог та забезпечує їх дотримання.

Частиною 2 ст. 38 вказаного Закону встановлено, що вимоги до матеріально-технічної бази дошкільного навчального закладу визначаються відповідними будівельними та санітарно- гігієнічними нормами і правилами, а також Типовим переліком обов'язкового обладнання дошкільного навчального закладу, у тому числі корекційного, навчально-наочних посібників, іграшок, навчально-методичної, художньої та іншої літератури.

Санітарно-епідеміологічні вимоги до умов і організації навчання, виховання, проживання, харчування, медичного забезпечення дітей у дошкільних навчальних закладах незалежно від форми власності встановлені Державними санітарними нормами та правилами «Влаштування, обладнання, утримання дошкільних навчальних закладів та організації життєдіяльності дітей», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 678 від 01.08.2013 (далі-ДСНП № 678).

Відповідно до п.4.4 ДСНП № 678 джерела штучного освітлення повинні забезпечувати достатнє та рівномірне освітлення всіх приміщень. Під час проведення занять в умовах недостатності природного освітлення необхідно використовувати джерела штучного освітлення.

Пунктом 5.2 ДСНП № 678 встановлено, що дошкільні навчальні заклади обладнуються мережами господарсько-питного водопостачання, мережами каналізації, водостоку, опалення, вентиляції. Водопостачання і каналізування дошкільних навчальних закладів повинно бути централізованим. Гарячою проточною водою дошкільні заклади повинні бути забезпечені впродовж усього року. Допускається організація автономної системи гарячого водопостачання.

У випадку відсутності в населеному пункті централізованих мереж водопроводу і каналізації для дошкільного навчального закладу місткістю до 40 місць необхідно передбачити водопостачання від артезіанської свердловини з механізованою подачею води до приміщень закладу та обладнання внутрішньої каналізаційної мережі з відведенням стоків на місцеві очисні споруди. У сільських населених пунктах при відсутності централізованого водопостачання за погодженням із територіальним органом Державної санітарно-епідеміологічної служби України допускається також використання громадських свердловин, колодязів, каптажів.

Згідно з п. 5.7 ДСНП № 678 дошкільні навчальні заклади повинні мати централізовану систему теплопостачання. Забороняється опалення приміщень залізними пічками та будь-якими електричними опалювальними пристроями. У місцевостях одно-, двоповерхової забудови, в сільських населених пунктах допускається теплопостачання від власних автономних котелень або котелень, що обслуговують групу громадських і житлових будинків, з дотриманням санітарно-захисної зони.

Абзацом 3 п. 6.1 ДСНП № 678 встановлено, що в одноповерхових дошкільних закладах місткістю до 50 місць, що розташовані в сільській місцевості, допускається пічне опалення за погодженням з територіальними органами Державної санітарно-епідеміологічної служби України. Пічні отвори з герметичними дверцятами необхідно розміщувати тільки у коридорах. Пічки потрібно топити за відсутності дітей і закінчувати не пізніше ніж за 2 години до приходу дітей.

Відповідно до п. 8.6 ДСНП № 678 приміщення дошкільного навчального закладу повинні утримуватися в порядку й чистоті.

У судовому засіданні судом було досліджено фотокопії приміщень, де розташований вказаний дитячий садок та господарські будівлі, а також пояснень голови Крутогорбівської сільської ради та встановлено, що зазначені об'єкти перебувають у занедбаному стані. Так, зокрема, в приміщеннях дитячого садка відсутні двері та вікна, а сама будівля перебуває в аварійному стані. Крім того, судом встановлено, що вказана приміщення дитячого садка не устатковані належними засобами опалення, освітлення, каналізації та вентиляцій, приміщення знеструмлено, що на думку суду, свідчить про невідповідність вказаної будівлі вимогам ДСНП № 678 та про неможливість її використання за цільовим призначенням в якості об'єкта освіти.

Крім того, суд вбачає за доцільне зазначити про те, що на момент переходу приміщень дитячого садка на баланс Крутогорбівської сільської ради, зокрема, 01.11.2006, стан вказаної будівлі також був незадовільним, що на думку суду, свідчить про те, що вказана будівля не використовується за цільовим призначенням вже досить значний період часу.

У зв'язку з цим, враховуючи вище встановлене, суд дійшов висновку про те, що приміщення дитячого садка та господарських будівель, не використовуються відповідачем в якості закладу дошкільної освіти.

Враховуючи, що приміщення дитячого садка з господарськими спорудами не відповідають вимогам, встановленим для таких приміщень, а також, що вказані будівлі не виконують функції, які є визначальними для об'єктів освіти, суд вважає, що спірні об'єкти не можуть вважатися об'єктами освіти.

Лише відображення вказаного об'єкта в інвентарній картці за назвою як «будинок дитячого садка» не свідчить, що це приміщення є об'єктом освіти, адже будь-які інші документи (зокрема, технічна інвентаризація; акт приймання в експлуатацію; експлікації тощо) на цю споруду, як зазначено вище, відсутні, що унеможливлює з'ясування признання цього приміщення та підтвердження факту направлення експлуатації цієї будівлі на ті цілі, досягнення яких стоять не меті об'єкта освіти, а отже, і зв'язок з навчальним і виховним процесом.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що застосування закріпленої статтею 63 Закону № 1060 заборони вилучення об'єктів освіти потребує обов'язкове встановлення факту віднесення будівлі до системи освіти викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 41012741).

Як вбачається в позовній заяві позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав на те, що на території с. Круті Горби відсутні інші дошкільні заклади освіти, крім вказаного дитячого садка. У зв'язку з цим, позивач вважає, що приватизація вказаного об'єкта освіти зумовить обмеження прав громадян с. Кругі Горби щодо доступу до дошкільної освіти.

Проте, суд не погоджується з вказаною позицією позивача з огляду на наступне.

Як вбачається з довідки відділу освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації № 961 від 16.12.2015, на території с. Круті Гори функціонує Крутогорбівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад», який рішенням Таращанської районної ради від 27.02.2015 № 807-54-VI прийнятий до спільної власності територіальних громад міста та сіл Таращанського району з власності територіальної громади с. Круті Горби.

Також, у вказаній довідці зазначено про те, що на території с. Круті Горби проживає 37 дітей дошкільного віку, 12 з яких відвідують Крутогорбівський НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ».

На думку суду, вказане свідчить про те, що Крутогорбівською сільською радою було створено належні умови для забезпечення потреб громадян села щодо дошкільного виховання. При цьому, приміщення дитячого садка для надання послуг з дошкільної освіти не використовуються, оскільки не придатне для цього та не відповідає ознакам об'єкта освіти.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що спірні будівлі не є об'єктом освіти в розумінні Закону України «Про освіту» та Закону України «Про дошкільну освіту», що, свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо здійснення приватизації вказаного об'єкту та про правомірність прийняття Крутогорбівською сільською радою рішення «Про затвердження Програми приватизації на 2014-2015 роки» від 25.04.2014 № 208-46-VI.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 11.04.2016. Повний текст постанови складений та підписаний 18.04.2016.

Керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.