Справа № 804/7804/14
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/32961/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМКО" (далі - Товариство)

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015

у справі № 804/7804/14

за позовом Товариства

до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Інспекція)

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії Інспекції з коригування показників податкової звітності з ПДВ Товариства за січень 2014 року в інформаційних базах, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби в Україні, зокрема, в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів, та зобов'язати відповідача відновити відкориговані показники податкової звітності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 позов задоволено у повному обсязі. Постанову мотивовано тим, що до моменту виникнення у платника податкового обов'язку (зокрема, до часу визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку) та за відсутності поданих платником уточнюючих розрахунків самовільне внесення змін до будь-яких інформаційних баз даних податкового органу щодо задекларованих платником даних податкового обліку є неправомірним.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; у позові відмовлено. У прийнятті цієї постанови виходив з того, що коригування даних в інформаційних базах даних органів державної податкової служби є лише формою збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання податковими органами функцій з податкового контролю, а відтак такі дії не впливають на суб'єктивний стан прав та обов'язків платника.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Товариства, в якій воно просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду зі спору як скасоване помилково.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України під час здійснення взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Днепртехноком» за період з 01.01.2014 по 31.01.2014.

Результати перевірки висвітлені в акті від 13.05.2014 № 538/22-01/38334403, в якому викладено висновок податкового органу про фіктивний характер операцій позивача з перевіреним контрагентом.

У відповідності до цих висновків відповідачем було відкориговано показники податкової звітності Товариства в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів.

Зазначені обставини учасниками провадження не заперечуються.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

У пункті 61.1 статті 61 ПК визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Такі перевірки є одним із способів здійснення податкового контролю відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК.

Статтею 74 ПК установлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1 цієї статті); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2 згаданої статті).

На підставі аналізу вказаних норм права колегія суддів дійшла висновку, що дії контролюючого органу з проведення перевірки є, по суті, виконанням службовими особами своїх обов'язків, а самі по собі висновки акта перевірки не створюють відносин владного підпорядкування, що є необхідною ознакою публічно-правових відносин. Проведення податкових перевірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю. Дії контролюючого органу щодо внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, не порушують прав останнього, оскільки розміщена в цій системі інформація використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком апеляційного суду, що даний позов задоволенню не підлягає.

Норми матеріального права застосовані апеляційним судом правильно, вимоги процесуального законодавства дотримані. А відтак процесуальні підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення касаційних вимог Товариства відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМКО" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 у справі № 804/7804/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько