Справа № 814/135/16
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Справа № 814/135/16

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Середа О.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1, м. Миколаїв

до відповідача: Головного управління ДФС у Миколаївській області, м. Миколаїв

Суть спору: скасування рішення від 30.12.2015 року № 385-о та зобов"язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом про визнання протиправними та скасування рішення від 30.12.15 р. № 385-о про звільнення, прийняте Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач).

Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача було прийнято всупереч вимогам діючого законодавства України.

Відповідач заперечення надав, позовні вимоги не визнає повністю з підстав, викладених у ньому.

Відповідно до матеріалів справи, на підставі пункту 4 статті 122 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

В рамках проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області направлено до ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області запит про перевірку достовірності відомостей визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області відповідно до п. 2 ч. 5 Закону України «Про очищення влади», Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і 4 ст. 1 Закону України від 16 жовтня 2014 року № 563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» щодо позивача.

Під час перевірки Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області листом від 27.06.2015 року №1812 повідомив про наявність зареєстрованого за ОСОБА_1 транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ЗАЗ 1103 07 - 2003 року випуску.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй декларації за 2014 рік не відобразив наявність у його власності вище зазначеного автомобіля.

На підставі цього у позивача були відібрані письмові пояснення, щодо наявності відповідного транспортного засобу та причин не зазначення його у декларації за 2014 рік.

В поясненнях позивач підтвердив наявність у нього у власності транспортного засобу ЗАЗ 1103 07 - 2003 року випуску. З пояснень вбчається, що ОСОБА_1 придбав його у 2003 році на підставі договору купівлі-продажу.

З позиції 35 Розділу ІV Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік повинно бути відображено наявність у власності позивача автомобіля марки ЗАЗ 1103 07 (2003).

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що автомобіль марки ЗАЗ 1103 07 передано в безоплатне користування його батькові, а тому не належить ОСОБА_1 на підставі права власності, оскільки передача автомобіля у користування не є набуттям права власності на такий транспортний засіб.

Отже, суд приходить до висновку, що за результатами перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області та підтверджуючих документів встановлено, що ОСОБА_1 у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

Таким чином, ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області було складено Висновок про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п. 2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» у якому зазначено, що у Декларації ОСОБА_1 вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права).

Відповідно до Довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», за результатами проведеної перевірки встановлено, що до Позивача застосовуються заборона передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Частиною 10 статті 5 Закону України "Про очищення влади" визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим наказом Міністерства фінансів України N 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за N 1385/26162 (далі - Порядок). Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Зі змісту вказаних норм, можна зробити висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1 - 10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність та/або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність та/або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, може бути підставою для звільнення особи із займаної посади.

На виконання частини 14 статті 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

На виконання положень ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", згідно яких керівник на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Начальником в.о. ГУ ДФС у Миколаївській області був прийнятий Наказ про звільнення ОСОБА_1 від 30.12.2015 року №385-о, яким звільнено ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Оцінив докази, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно та обгрунтовано відповідно до вимог чинного законодавства України.

Крім того, судом встановлено, що відомості, які лягли в основу висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 сттатті 5 Закону України "Про очищення влади", були отримані від Центру надання послуг, пов"язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області, який повідомив про наявність у позивача транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ЗАЗ 1103 07 - 2003 року випуску.

Тобто, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" складена на підставі достовірних даних, отриманих від компетентного органу та відповідає вимогам Закону України "Про очищення влади".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність та/або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, може бути тільки однією з додаткових підстав для звільнення особи із займаної посади.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

При винесені рішення по адміністративній справі, суд вирішує питання про розподіл витрат відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, то відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О. Ф. Середа