Справа № 490/1308/16-а
Суддя: Подзігун Г. В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/1308/16-а
н/п 2-а/490/394/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

14 квітня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Тарасюк І. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 7- 12, 70, 71, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 608843 від 24 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/1308/16-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Тарасюк І. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 608843 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 24 січня 2016 року вночі він був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху, та відносно нього було винесено оскаржувану постанову і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він рухався автомобілем в темну пору доби із вимкненими фарами ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Позивач вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки у його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він рухався із ввімкненими фарами.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення з підстав, викладених у адміністративному позові. При цьому, зазначав, що він рухався автомобілем вулицею Потьомкінською в бік вул. Соборної (Радянської), однак у подальшому на перехресті вказаних вулиць вирішив здійснити розворот.

В момент розвороту двигун автомобіля заглох, а позивач для його заведення вимкнув фари на незначний проміжок часу, після чого ввімкнув їх та почав рух вулицею Потьомкінською у бік вул. Московської. У подальшому він повернув на вул. Московську і рухався нею в бік вул. Шевченка, де і був зупинений співробітниками патрульної поліції.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на безпідставність тверджень позивача. При цьому, зазначала, що патрульними поліцейськими при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано усіх передбачених законом вимог, у зв'язку з чим підстави для її скасування, на її думку, відсутні.

Вивчивши доводи адміністративного позову та письмових заперечень, дослідивши матеріали та обставини справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 січня 2016 року інспектором 4 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ПС2 № 608843.

Інспектором встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом Alfa Romeo 164, номерний знак НОМЕР_1, 24 січня 2016 року о 02 год. 40 хв. у темну пору доби не ввімкнув фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи зазначене, оскаржуваною постановою було постановлено застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Із рапортів інспекторів 4 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві Кравченка Д. Г. та ОСОБА_3. вбачається, що інспекторами при патрулюванні було помічено вищезазначений транспортний засіб під керуванням позивача, який робив розворот на перехресті вулиць Потьомкінської та Соборної (Радянської), у якому в темну пору доби в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітленості доріг не були ввімкнені фари ближнього світла. У зв'язку з цим, співробітниками поліції було прийнято рішення зупинити транспортний засіб та з'ясувати обставини. При цьому у рапортах зазначено, що позивач пояснив, що забув ввімкнути фари, оскільки вулиці добре освітлені.

Свідок ОСОБА_3, який є співробітником патрульної поліції і складав оскаржувану постанову, у судовому засіданні підтвердив викладені у рапортах та постанові факти. При цьому пояснив, що патрульний автомобіль їхав на зустріч автомобілю позивача, і патрульні поліцейські, побачивши, що позивач рухався із вимкненими фарами ближнього світла, здійснили розворот, наздогнали автомобіль позивача і прийняли рішення про його зупинення.

Свідок пояснив, що, на його думку, постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, доводиться особистим сприйняттям поліцейського.

В той же час, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з огляду на таке.

Відповідно до п. 19.1 ПДР у темну пору доби (частина доби від заходу до сходу сонця) та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені світлові пристрої, а саме фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недотримання вищезазначеного пункту ПДР, а саме за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях відповідного складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачений розділом IV КУпАП.

Так, відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Винесенню постанови передує розгляд уповноваженими особами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В той же час, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, в силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, виходячи із положень даної статті саме на відповідача покладається обов'язок довести факт правомірності винесення постанови, а також наявність передбаченого КУпАП складу адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним положенням законодавства, представник суб'єкта владних повноважень не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Незбереження відповідачем з технічних причин відеозапису правопорушення не може бути поважною причиною ненадання відповідних доказів правопорушення, а також не є підставою для звільнення відповідача від доказування.

При цьому, суд критично ставиться до пояснень свідка-поліцейського, який виносив оскаржувану постанову, оскільки вони не підтверджуються жодними іншими наявними у матеріалах справи доказами, а самі по собі пояснення особи, яка притягала позивача до адміністративної відповідальності, не можуть, на думку суду, лягти в основу судового рішення, оскільки не є тим доказом, який поза розумним сумнівом доводить наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем всупереч ст. 71 КАС України не спростовано твердження позивача про те, що в момент розвороту двигун автомобіля позивача заглох, а ОСОБА_1 для його заведення вимкнув фари на короткий проміжок часу, після чого ввімкнув їх та почав рух із ввімкненими фарами.

В той же час, пояснення свідка ОСОБА_5 суд також не приймає до уваги, оскільки вони не мають юридичного значення, а свідок не зміг достовірно підтвердити або спростувати факт ввімкнення фар ближнього світла при русі транспортного засобу.

Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на недоведеність відповідачем наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 7- 12, 70, 71, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 608843 від 24 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН