Справа № 802/2842/15-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/54258/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Вінницької митниці ДФС на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницький завод сухого знежиреного молока «Молочний Візит» до Вінницької митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення помилково сплачених митних платежів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмільницький завод сухого знежиреного молока «Молочний візит» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Вінницької митниці ДФС (далі - митний орган), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило:

визнати протиправною бездіяльність митного органу щодо неприйняття рішення про повернення надміру сплачених сум митних платежів у формі висновку та його направлення в Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області для здійснення повернення сплачених за ВМД від 20 травня 2015 року № 401090002/2015/010045 ввізного мита в розмірі 1 514 627,47 грн. та податку на додану вартість в розмірі 3 483 643,17 грн. з Державного бюджету України на поточний рахунок позивача;

стягнути з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплачене ввізне мито в розмірі 1 514 627,47 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року позов задоволено частково: з Державного бюджету України на користь позивача стягнуто помилково сплачене ввізне мито в розмірі 1 514 627,47 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Митний орган оскаржив цю постанову в апеляційному порядку.

Ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання митного органу про звільнення від сплати судового збору; апеляційну скаргу митного органу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 187 КАС України, а саме: несплатою позивачем судового збору. Апелянтові надано строк для усунення недоліків скарги до 07 грудня 2015 року та роз'яснено, що в разі неусунення ним недоліків скарги остання буде повернута.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху митний орган 07 грудня 2015 року надав до суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору в сумі 535,92 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року митному органові повернуто апеляційну скаргу на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року з огляду на неусунення апелянтом у повному обсязі недоліків апеляційної скарги. Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сплачена митним органом сума судового збору є меншою, ніж ставка такого збору за звернення з апеляційною скаргою.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, заявник звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частина шоста статті 187 КАС України серед вимог до апеляційної скарги визначає обов'язкове додання до неї документу про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового (про визнання бездіяльності протиправною) та майнового (про стягнення надміру сплаченого ввізного мита в розмірі 1 514 627,47 грн.) характеру. Судом першої інстанції ухвалено рішення про задоволення позову в частині вимоги майнового характеру, яке оскаржено митним органом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674 у редакції, яка була чинна на момент звернення позивача до суду, ставка судового збору за звернення до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру встановлювалася в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, а позовними вимогами майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Частина третя статті 6 цього ж Закону визначає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року місячний розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

Отже, на час звернення позивача до суду з позовом ставка судового збору за подання позовної заяви становила 4945,08 грн. з яких: 73,08 грн. (1218 * 0,06) за позовну вимогу немайнового характеру та 4872,00 грн. (1218 * 4) за позовну вимогу майнового характеру.

Поряд із цим, частина третя статті 4 Закону № 3674 у цій же редакції встановлювала, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору; решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Виходячи з викладеного, позивач при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру сплатив 487,20 грн.

Після змін у правовому регулюванні згідно з Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674 визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, встановлюється на рівні 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається з поданого митним органом до суду апеляційної інстанції супровідного листа від 07 грудня 2015 року та зазначено в касаційній скарзі, митний орган визначив суму сплаченого ним судового збору за звернення до суду апеляційної інстанції, виходячи із фактично сплаченої позивачем у справі суми при зверненні до суду з названим позовом у частині позовної вимоги майнового характеру, яка й була задоволена судом першої інстанції (110 відсотків від 487,20 грн.).

Колегія суддів наголошує, що передбачене процитованою вище частиною третьою статті 4 Закону № 3674 (у відповідній редакції) право на сплату 10 відсотків від розміру ставки судового збору під час подання адміністративного позову майнового характеру підлягає застосуванню виключно під час звернення до суду першої інстанції.

За викладених обставин, у випадку, що розглядається, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги майнового характеру в розмір 1 514 627,47 грн., становить 110 відсотків від 4872,00 грн., тобто 5359,20 грн.

Частиною третьою статті 189 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Пункт 1 частини третьої цієї ж статті визначає, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладених норм процесуального закону та обставин справи колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції щодо невідповідності поданої митним органом апеляційної скарги вимогам статті 187 КАС України та фактичного неусунення заявником недоліків апеляційної інстанції в установлений судом строк у повному обсязі, що є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, скаргу митного органу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: