Справа № К/9991/10866/12-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м. Київ К/9991/10866/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року в справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 15 лютого 2011 року незаконно накладено штраф у розмірі 340 грн. за невиконання судового рішення, яку просило скасувати.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 лютого 2010 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-510/08, виданого Деснянським районним судом міста Чернігова про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради провести ОСОБА_1. перерахунок та виплату одноразової допомоги на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2005 рік. Надано строк до 22 лютого 2010 року для добровільного виконання рішення суду.

Розпорядженням від 17 листопада 2010 року здійснено ОСОБА_1. перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення.

У зв'язку з невиконанням судового рішення добровільно, 15 лютого 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про накладення на управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради штрафу в розмірі 340 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що у встановлений державним виконавцем строк позивач не вчинив дій по виконанню судового рішення без поважних причин, тому постанова про накладення штрафу є правомірною. Відсутність грошових коштів не є підставою для невиконання судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Позивач звернувся з позовною вимогою до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, у виконанні якого перебував виконавчий лист №2а-510/08, тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного, перелік, яких визначено статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, залишаючи без змін судове рішення, дану правову помилку не виправив.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Сторонами у виконавчому провадженні відповідно до статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, а боржником - фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) просив скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу за невиконання постанови Деснянського районного суду міста Чернігова. Проте суди попередніх інстанцій не звернули увагу на вимоги статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» та не вирішили питання підсудності даної позовної заяви окружному адміністративному суду.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є під-ставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: