Справа № 377/209/16-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/209/16-а

Провадження №2-а/377/18/16

19 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді МАЛИШЕНКО Т.О., розглянувши у м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області - про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров,я,

У С Т А Н О В И Л А :

15.03.2016 року до Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1, звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області - про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров,я, стягнути з відповідача на його користь 6770 гривень, що є відшкодуванням завданих йому збитків, із-за невідшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням його здоров'я на ліквідації наслідків ядерної аварії на Чорнобильській атомній електростанції по щорічній допомозі на оздоровлення на 2016 рік за шкоду, заподіяну здоров'ю на ЛНА на ЧАЕС, згідно його Статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посвідчення категорія 1 від 24.02.1999 року згідно ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, у редакції від 19 грудня 1991 року із змінами і доповненнями від 01 липня 1992 року), як інваліду ІІ групи у розмірі п,ять мінімальних заробітних плат, посилаючись на ст.ст.2,58 ЦПК України та ст.ст.16,22,268 ЦК України. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, яка полягає в тому, що відповідач не виплатив ОСОБА_1, як інваліду 2 групи щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 року із змінами і доповненнями від 01 липня 1992 року), як інваліду ІІ групи у розмірі п,ять мінімальних заробітних плат, в зв'язку з чим йому заподіяна шкода у зазначеному розмірі.

Відповідач подав проти позову письмові заперечення, у яких посилався на те, що при нарахуванні позивачу допомоги на оздоровлення як інваліду 2 групи, захворювання якого пов,язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС та відноситься до 1-ї категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в 2016 році вони керувалися положеннями Бюджетного кодексу України, та Постановою Кабінету Міністрів України. Вважають свої дії правомірними, у зв'язку з чим просили у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, у зв'язку з чим суд відповідно до ст. 128 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи захворювання пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС (витяг із акту огляду МСЕК сер. КИО -1 № 077667) та відноситься до 1-ї категорії громадян, посвідчення серії НОМЕР_1, має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому передбачені виплати, в тому числі щорічна допомога на оздоровлення, відповідно до ст.48 Закону України "Про статус соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796 - XII. Як вбачається з матеріалів справи позивач знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області як одержувач компенсаційних виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням про призначення компенсації від 08.02.2016 року ОСОБА_1, призначено одноразова щорічна допомога у розмірі 120 гривень за 2016 рік передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особам які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З матеріалів особової справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в лютому 2016 року - в розмірі 120,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно до вимог ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб,єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальних дій чи бездіяльності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, яка полягає в тому, що відповідач не виплатив ОСОБА_1, як інваліду 1 групи щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 року із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 року), в зв'язку з чим йому заподіяна шкода у зазначеному розмірі. Тому судом було відмовлено позивачу розглянути вказаний позов у цивільному провадженні, тим більше ухвалою Славутицького міського суду від 31.03.2016 року за вказаним позовом по цивільній справі № 377/232/16-ц було відмовлено у відкритті провадження .

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством. Згідно ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VІІІ від 28.12.2014 року одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виплачується в порядку та у розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказаний Закон є чинним та неконституційним не визнавався.

Беручи до уваги що розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема для інвалідів І і II групи - 120 гривень, то суд не вбачає що з боку відповідачів позивачу спричинені збитки по щорічній допомозі на оздоровлення на 2016 рік, дії відповідачів є правомірними. Виходячи з цього, підстав для задоволення позовних вимог позивача немає і позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160 КАС України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суд; через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяті днів з дня одержання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційним скарг, якщо вони не були подані.

У разі подання апеляційних скарг постанова, якщо її не скасовано, набирає законно сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. О. Малишенко