Справа № 826/13777/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ К/800/365/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Мороз В.Ф.,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося в суд з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями “АМІК УКРАЇНА”, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства з іноземними інвестиціями “Амік Україна” (код ЄДРПОУ 30603572) за адресою: просп. Броварський, 16 у Деснянському районі міста Києва, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень названого підприємства. Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду покласти на ГУ ДСНС України у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки АЗС підприємства з ІІ “Амік Україна” були виявлені порушення правил техногенної і пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені. Застосовані до підприємства з іноземними інвестиціями “Амік Україна” (код ЄДРПОУ 30603572) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи об’єкта даного товариства – АЗС, що знаходиться за адресою: м. Київ, Деснянський районі, просп. Броварський, 16, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері такої АЗС. Покладений на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві обов'язок щодо забезпечення виконання даної постанови.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2015 року, змінена постанова суду першої інстанції, шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини постанови у наступній редакції: “Застосувати до підприємства з іноземними інвестиціями “Амік Україна” (код ЄДРПОУ 30603572) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом призупинення роботи АЗС, яка розташована та здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, Деснянський районі, проспект Броварський, 16, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити такої АЗС”. В решті постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями підприємство з іноземними інвестиціями “АМІК УКРАЇНА” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що працівниками Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві у відповідності, до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 року №317-р “Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки” та на підставі наказу від 21.05.2015 року №57 і посвідчення на проведення перевірки від 25.05.2015 року №29/99 проведена планова перевірка приміщень та території АЗС ПІІ “Амік Україна”, які розташовані на просп. Броварському 16, з питань додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, висновки якої зафіксовані в акті від 26.06.2015 року №29/87, який був направлений відповідачу рекомендованим листом 26.06.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що порушення, встановлені в акті перевірки від 26.06.2015 р. на АЗС підприємства з ІІ “Амік Україна” за адресою: м. Київ, Деснянський районі, просп. Броварський, 16, не усунуті, таким чином подальша діяльність АЗС створює загрозу життю та здоров’ю людей, які працюють та або перебувають на АЗС, а також навколишньому природному середовищу, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходів реагування.

Змінюючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, однак помилково не врахував можливості усунення порушень відповідачем через накладення печаток на вхідні двері на АЗС.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.4 “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (далі – Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно ч.7 ст.7 Закону на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлені порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановлено судами, ГУ ДСНС України у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов’язані з повним або частковим зупиненням виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Згідно ч.ч.1,2 ст.64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

У відповідності до п.п.2,3 ч.1 ст.65 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: суб’єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Відповідно ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб’єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Згідно ч.ч.1,2 ст.68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Виходячи з наведеного суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг тощо в разі виявлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей.

Крім того, судами обґрунтовано відхилені доводи відповідача про відсутність порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, з огляду на перелік та характер виявлених у ході перевірки порушень, що є достатньою підставою для твердження про існування загрози життю та здоров’ю людей.

Відповідно до п.1.3 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом МНС України від 06.12.2005 року №376 вимоги Інструкції поширюються на проектування автозаправних станцій, автозаправних комплексів (далі - АЗС), у тому числі, під час їх реконструкції чи технічного переоснащення, зазначених у пункті 1.2 Інструкції, і є обов’язковими для виконання юридичними та фізичними особами незалежно від виду їх діяльності та форм власності. Аналогічне застереження щодо застосування нормативного акту міститься і в п. 7.61* ДБН 360-92** “Планування і забудова міських і сільських поселень”, в якому передбачено, розміщення нових та реконструкцію існуючих АЗС необхідно здійснювати з дотриманням санітарних розривів та протипожежних відстаней від найближчої з споруд АЗС до найближчих будинків, споруд та інженерних мереж у відповідності з таблицею 7.9* та додатком 8.3* з урахуванням правил безпеки дорожнього руху.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що твердження позивача про порушення відповідачем мінімальної протипожежної відстані від будинку для персоналу (у тому числі операторською) та сервісного обслуговування водіїв до паливо роздавальних колонок, а також мінімальної відстані від АЗС до будинків та споруд громадського призначення є необґрунтованим, оскільки, будівля АЗС була введена в експлуатацію у 2002 році, тобто до набрання чинності наведених нормативних актів.

Крім того, положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2001 року №308 “Про Порядок створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та їх наслідки”, а також наказу МНС України від 15.08.2007 року № 557 не передбачалося розроблення суб’єктом господарювання річного графіку накопичення матеріальних резервів.

Серед переліку об’єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом МНС України від 15.05.2006 року №288 “Про затвердження Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення”, автозаправна станція відсутня.

Відповідно до ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання.

Частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 183-6 КАС України провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування на виявлені під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності порушення вимог законодавства у разі, якщо необхідність такого підтвердження передбачена законом, здійснюється на підставі адміністративного позову суб’єкта владних повноважень, яким ужито відповідних заходів реагування.

Таким чином, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що обов’язковою умовою для застосування ст.183-6 КАС України є наявність прямої норми, якою передбачено обов’язковість підтвердження санкції в судовому порядку.

Разом з тим, статтями 68, 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду, тобто вказані правовідносини регулюються ст.183-2 КАС України.

У відповідності до зазначеного суди прийшли обґрунтованого висновку про порушення правил техногенної і пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційним судом вірно зазначено, що судом першої інстанції при вирішенні питання про необхідність застосування заходів реагування не врахована відсутність можливості усунення порушень відповідачем через накладення печаток на вхідні двері на АЗС, у зв’язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає змінні.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій в частині наявності підстав задоволення позовних вимог про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи об’єкта, та висновок апеляційного суду щодо необхідності зміни резолютивної частини постанови суду першої інстанції шляхом виключення з її тексту заходу який унеможливлює усунення порушень відповідачем.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу підприємства з іноземними інвестиціями “АМІК УКРАЇНА” відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2015 року, змінену постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: