Справа № 802/267/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2016 р. Справа № 802/267/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача 2: Вініцької Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обов'язки директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецького Р.Є., Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

03.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконуючого обов'язки директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецького Р.Є., Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 01.02.2016 року він звернувся зі скаргою до директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, у якій просив вжити заходи для припинення порушень з боку його співвласника ОСОБА_4. Також просив на перевірку, ознайомлення з матеріалами та розгляд скарги запросити його особисто. 17.02.2016 року отримав листа №27-К-44-2 за підписом в.о. директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецького Р.Є., з якого вбачається, що розгляд справи проведено без участі заявника, що мало наслідком її неналежний розгляд, чим на думку ОСОБА_1 порушено його права закріплені статтею 18 Закону України "Про звернення громадян", у зв'язку з чим просив:

- визнати бездіяльність посадової особи, що полягає у неналежному розгляді його скарги від 01.02.2016 року;

- зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути його скаргу з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», надавши можливість реалізувати свої права згідно ст. ст. 18, 19 вказаного Закону.

12.03.2016 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив уточнити пункт перший позовних вимог та викласти його у наступній редакції:

- визнати бездіяльність посадової особи Р.Є. Любінецького, що полягає у не належному розгляді його скарги від 01.02.2016 року - протиправною.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений адміністративний позов, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач 1 - виконуючий обов'язки директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецький Р.Є., у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 49).

Представник відповідача 2 - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області у судовому засідання щодо заявленого адміністративного позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи (а.с. 25). Вказала, відповідач 2, як суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 2, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою (вх.№27-К-44-2) до директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, у якій вказав, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1, будинок належить частково (13/20) йому та частково ОСОБА_4. Останнім в порушення правил ДБН, санітарних правил, самочинно зведені господарські споруди (гараж, сарай, вбиральня), прибудова до будинку. Враховуючи викладене, просив вжити заходи належного реагування для припинення порушень громадянином ОСОБА_4 та запросити його на перевірку, ознайомлення з матеріалами та розгляд скарги (а.с. 4).

17.02.2016 року ОСОБА_1 отримав відповідь на скаргу листом від 15.02.2016 року за №27-К-44-2, у якій вказано, що в ході проведеної перевірки встановлено, що громадянином ОСОБА_5 виконання будь-яких будівельних робіт не здійснюється та будівлі відповідають технічному паспорту КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа №18790 від 06.08.2012 року), у якому самочинне будівництво не значиться (а.с. 5).

За результатом позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №162-ПП від 12.02.2016 року (а.с. 31-32).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд виходить з того, що згідно із ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб'єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України, Законами України "Про звернення громадян", "Про інформацію" та відповідними спеціальними законами.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 4 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що скарга це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 16 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Статтею 18 вказаного Закону визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

-особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

-ознайомитися з матеріалами перевірки;

-подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

-бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

-користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

-одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

-висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

-вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" встановлено обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

-об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

-у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

-вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 01.02.2016 року звернувся із скаргою (вх.№27-К-44-2) до директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області. В поданій скарзі просив запросити його на перевірку, ознайомлення з матеріалами та розгляд скарги.

Однак, 17.02.2016 року ОСОБА_1 отримав відповідь на скаргу листом від 15.02.2016 року за №27-К-44-2. Розгляд скарги проведено без запрошення його на засідання відповідного органу, що розглядав його скаргу.

Представник відповідача 2 у судовому засідання підтвердила, що розгляд скарги ОСОБА_1 від 01.02.2016 року№27-К-44-2 проведено у його відсутність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, провівши розгляд скарги ОСОБА_1 у його відсутність, порушено його права, надані йому статтею 18 Закону України «Про звернення громадян», зокрема, право бути присутнім при розгляді його скарги, з огляду на що, позовна вимога про визнання бездіяльності в.о. директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецького Р.Є., що полягає у неналежному розгляді скарги ОСОБА_1 від 01.02.2016 року протиправною, є аргументованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути його скаргу з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», надавши можливість реалізувати свої права згідно ст. ст. 18, 19 вказаного Закону, суд зазначає наступне.

У своїй скарзі від 01.02.2016 року ОСОБА_1 вказав, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1, будинок належить частково (13/20) йому та частково ОСОБА_4 Зауважив, що в порушення правил ДБН, санітарних правил, ОСОБА_5 самочинно зведені господарські споруди (гараж, сарай, вбиральня), прибудова до будинку. Враховуючи викладене, просив вжити заходи належного реагування для припинення порушень громадянином ОСОБА_4

За результатами перевірки (Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.02.2016 року № 162-ПП), з виїздом на місце 12.02.2016 року встановлено, що виконання будь-яких будівельних робіт громадянином ОСОБА_5 не здійснюється. В ході перевірки встановлено, що згідно технічного паспорту КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа №18790 від 06.08.2012 року) самочинного будівництва не значиться.

Суд зауважує, що вказуючи про наявність факту самочинного будівництва здійсненного громадянином ОСОБА_5, позивач посилається на матеріали адміністративної справи №2а/0270/4536/12 та матеріалами цивільної справи №2-727/2011, які перебували на розгляді в судах. У відповіді на скаргу ОСОБА_1, відповідачем вказано, що в ході перевірки встановлено, що згідно технічного паспорту КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» самочинного будівництва не значиться. Тобто, висновки відповідачем зроблені за результатами огляду технічного паспорту, без оцінки доказів на які посилається ОСОБА_1 про факт здійснення самочинного будівництва ОСОБА_5, що стало можливим в зв'язку із неповідомленням та не запрошенням позивача на розгляд його скарги.

З огляду на що, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.02.2016 року з дотриманням вимог визначених статтями 18,19 Закону України "Про звернення громадян".

Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 09.03.2016 року, з огляду на що судові витрати ним не здійснювались, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

Суд враховує, що позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь компенсації за відрив від звичайних занять згідно із наданим письмовим розрахунком.

Частиною 2 статті 91 КАС України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Але враховуючи те, що судові витрати ним не здійснювались, підстав для компенсації йому з державного бюджету витрат за відрив від звичайних занять немає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність в.о. директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Любінецького Р.Є., що полягає у неналежному розгляді скарги ОСОБА_1 від 01.02.2016 року - протиправною.

Зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.02.2016 року з дотриманням вимог визначених статтями 18,19 Закону України «Про звернення громадян».

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович