Справа № 826/16813/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2016 року № 826/16813/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства власників квартир «Будматеріали»
до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»
провизнання неправомірними дій,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство власників квартир «Будматеріали» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі по тексту - відповідач) про визнання неправомірними дії відповідача, які полягають у видачі довідки від 09.06.2015р. №7398 та заборонити відповідачу видавати будь-кому довідки про те, що адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відносяться до одного і того ж об'єкту нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю видачі довідки від 09.06.2015р. №7398.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що під час видачі довідки від 09.06.2015р. №7398 права позивача, відповідачем не порушені.

На підставі частини 4 ст. 122 КАС України суд прийшов до переконання про можливість подальшого розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

У 1972 році був утворений житлово-будівельний кооператив "Стройматериалы" (Будматеріали) і розпочато проектування будинку за проектним (будівельним) номером вулиця Карла Лібкнехта 46-48. Згідно Рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів від 30.09.1977 р. за №1433 будинок було введено в експлуатацію саме під номером 48 по вул. Карла Лібкнехта, в той час як номер 46-48 був лише будівельним номером будинку. Таким чином, поштову адресу будинку присвоїв Київський міський виконком у 1977 р. Акт про введення будинку в експлуатацію був затверджений даним Рішенням Виконкому Київської міської ради народних депутатів від 30.09.1977 р. за №1433.

Ордери на заселення у будинок видавались Київським міськвиконкомом та районними виконкомами на адресу "АДРЕСА_2".

09 червня 2015 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» видано громадянину ОСОБА_1 Довідку №7398 (И-2015), відповідно до якої відповідач повідомив, що розглянув звернення і повідомляє наступне: в Бюро існує інвентаризаційна справа за адресою: АДРЕСА_1 з 1977 року. Остання інвентаризація групи приміщень №163 по АДРЕСА_1 була проведена 22.10.2008р. Бюро вважає, що адреса, зазначена, в різних документах, як «АДРЕСА_1» та «АДРЕСА_1» відноситься до одного й того ж об'єкту нерухомого майна. В архіві Бюро окремої інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_2 не існує і ніколи не існувало.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо видачі зазначеної довідки, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

З аналізу заявлених позивачем позовних вимог та обґрунтувань викладених у позовній заяві вбачається, що позивач фактично не погоджується зі змістом Довідки від 09.06.2015р. №7398 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», яка видана громадянину ОСОБА_1 та якою повідомлено, що в Бюро існує інвентаризаційна справа за адресою: АДРЕСА_1 з 1977 року. Остання інвентаризація грипи приміщень №163 по АДРЕСА_1 була проведена 22.10.2008р. Бюро вважає, що адреса, зазначена, в різних документах, як «АДРЕСА_1» та «АДРЕСА_1» відноситься до одного й того ж об'єкту нерухомого майна. В архіві Бюро окремої інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_2 не існує і ніколи не існувало.

Позивач, як на обґрунтування наявності факту порушеного права посилається на факт того, що адреса: АДРЕСА_1 в місті Києві не існує і ніколи не існувала та оскаржуються дії з видачі довідки.

З аналізу змісту Довідки від 09.06.2015р. №7398 вбачається, що вона не є юридично значимою для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

Одночасно, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б вказували на його право або обов'язки внаслідок вчинення відповідачем дій, які оскаржуються. Такі обставини не були встановлені і судом під час розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії відповідача, які полягають у видачі довідки від 09.06.2015р. №7398 задоволеними бути не можуть.

Щодо позовних вимог про заборону відповідачу видавати будь-кому довідки про те, що адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відносяться до одного і того ж об'єкту нерухомого майна задоволеними також не можуть бути, оскільки є похідними вимогами від первинної та заявлені на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову Товариства власників квартир «Будматеріали».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству власників квартир «Будматеріали» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко