Справа № 725/1408/16-а
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1408/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача Бучачі І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним адміністративним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що з 17.06.2011 року вона перебуває на обліку в Головного управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, яке є правонаступником управління пенсійного фонду України в м. Чернівці, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Пенсія була їй розрахована в розмірі 90 % суми заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату, форма якої затверджена постановою правління пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11, проте така форма довідки не включає в себе усі складові заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства повинні враховуватись при розрахунку пенсії.

Разом з тим, на виконання постанови окружного адміністративного суду м.Києва від 03.10.2012 року, правлінням Пенсійного Фонду України 14.02.2011 було прийнято нову постанову, якою затверджено форму довідки про заробітну плату для призначення пенсії, до якої включено всі складові заробітної плати в тому числі і суми виплачених матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових проблем. У зв'язку з цим, 02.03.2016 року, вона звернулась з заявою про приведення розміру призначеної їй пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням поданої неї довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 25.02.2016 року №03-11/188 про складові заробітної плати, що не були враховані при призначені пенсії за той час, що включався до розрахунку пенсії при її призначені.

Вказувала на те, що листом від 04.03.2016 року відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 01 січня 2015 року пенсія державним службовцям визначається в розмірі 60 % від сум їх заробітної плати, а з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення пенсії згідно Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому на думку відповідача раніше призначенні на підставі цих законів пенсії не можуть бути перераховані.

Вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та приведення її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства є неправомірною і такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, судову практику у аналогічних спорах, просила визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про державну службу», та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії, зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати з 02.03.2016 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 25.02.2016 року №03-11/188 в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

В судове засідання позивач не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. В її інтересах діяв представник ОСОБА_1, який в судовому засідання позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні його змісту та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні, в якому зокрема зазначала, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем має нерегулярний характер та не є складовою заробітної плати державного службовця, а індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою, а тому такі складові заробітної плати не можуть враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу. Крім того, вказувала на те, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення пенсії згідно Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому раніше призначенні на підставі цих законів пенсії не можуть бути перераховані. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, судом встановлено, що 02.03.2016 року позивач звернулась з заявою до Управління пенсійного фонду України в м.Чернівці. правонаступником якого внаслідок реорганізації є Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 90 % суми заробітної плати з якої було сплачено внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації. До вказаної заяви позивачем було додано довідку Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради №03-11/188 від 25.02.2016 року з якої вбачається, що на всі виплати, що входять до складових заробітної плати, зазначені в довідці, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а/с 9, 10-11).

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці від 04.03.2016 року №54/В-11, відповідачем було відмовлено в задоволенні вказаної заяви позивача, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії. Крім того, позивачу роз'яснено, що відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 01.01.2015 року пенсія державним службовцям нараховується з розрахунку 60 % від сум заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Також, у вказаному листі відповідачем зазначено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення пенсії згідно Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому раніше призначенні на підставі цих законів пенсії не можуть бути перераховані (а/с 12).

У відповідності до вимог ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2014 року №5, відповідно до яких до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З аналізу положень ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходить, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються зокрема суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також виплати пов'язані з індексацією заробітної плати, вказані у довідці Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради №03-11/188 від 25.02.2016 року не входить до зазначеного переліку.

Окрім того, як вбачається з вказаної довідки на всі виплати, включені у довідку, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а/с 10-11).

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, отже відповідач безпідставно відмовив в перерахунку пенсії позивачу, виходячи з даних, зазначених в довідці Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради №03-11/188 від 25.02.2016 року.

Окрім того, відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Однак, згідно ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

За таких обставин, дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем слід визнати протиправними та зобов'язати останнього здійснити такий перерахунок.

Так, у відповідності до абз. 3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 02.03.2016 року, а відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача, а тому, з врахуванням вище викладеного, позов підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19,22,46 Конституції України, ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про державну службу», та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати з 02.03.2016 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 25.02.2016 року №03-11/188 в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.