Справа № 814/127/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 квітня 2016 року Справа № 814/127/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання: Западнюк К.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Горохівська С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

адміністративним позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 57164
до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
провизнати протиправним та скасувати рішення від 30.10.2015 р. №000116/23-21,
в с т а н о в и в:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3,звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) про застосування фінансових санкцій від 30.10.2015 року № 000116/23-21.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до матеріалів справи та змісту протоколу по адміністративне правопорушення, не встановлено факт реалізації малолітньому тютюнових виробів. За таких обставин, рішення про застосування штрафних санкцій від 30.10.2015 року № 000116/23-21 підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що відповідно до матеріалів справи позивач мав на меті реалізувати тютюнові вироби малолітній особі, а саме: отримав від дитини кошти та видав їй пачку цигарок. Отже, посадові особи, під час проведення перевірки магазину ФОП ОСОБА_3 та встановивши порушення, законно винесли рішення про застосування фінансових санкцій.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Уповноваженими представниками Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області під час проведення перевірки в магазині ФОП ОСОБА_3 було виявлено та зафіксовано факт продажу безпосередньо на території торгового приміщення позивача тютюнових виробів, яка не досягла 18 років.

Матеріали перевірки було сформовано та передано відповідачу для розгляду та вжиття мір у межах його повноважень.

За результатами розгляду наданих матеріалів перевірки, відповідачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 30.10.2015 року № 000116/23-21, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 6800,00 грн. (арк. спр. 6, 18).

Так, відповідно до п. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України № 481), забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Встановлюючи заборону здійснювати продаж алкогольних напоїв та тютюнова виробів особам, які не досягли 18-річного віку, Закон України № 481 передбачає умови, які б забезпечували продавцю алкогольних та тютюнових виробів можливість дотримуватися цієї заборони та не порушувати її, наділяючи продавця правом вимагати від покупця пред'явлення документа, що засвідчує його вік.

Таким чином, вказана норма законодавства є імперативною, а тому повинні використовуватися продавцями на практиці не на власний розсуд, а в обов'язковому порядку. Нехтування вказаними правилами і спричиняє визначену законодавством відповідальність як самого продавця, так і юридичної особи, від імені якої він виступає.

Факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2015 року МИ № 028414; заявою ОСОБА_4 (особа, яка була свідком правопорушення); поясненнями ОСОБА_4; поясненнями ОСОБА_5 (особа, яка була свідком правопорушення); поясненнями ОСОБА_6 (особа, яка була свідком правопорушення); поясненнями ОСОБА_7 (особа, яка була свідком правопорушення); поясненнями ОСОБА_8 (неповнолітня особа, яка придбала тютюнові вироби); свідоцтво про народження ОСОБА_8; поясненнями ОСОБА_3 (особа, яка здійснила продаж тютюнових виробів); протоколом засідання адміністративної комісії при виконкомі від 31.07.2015 року № 1; протоколом у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2015 року № 1 (арк. спр. 21 - 36).

ФОП ОСОБА_3 у позовній заяві наполягає на тому, що факту реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі не відбулося. Але, виходячи з матеріалів перевірки, процес реалізації тютюнових виробів не був завершений виключно від впливу зовнішніх факторів які не залежали від позивача. Позивач мав на меті реалізувати тютюнові вироби малолітній особі, а саме: отримав від дитини кошти та видав їй пачку цигарок. Взяття до рук зазначеної продукції малолітнім не відбулося тільки через втручання громадськості.

Одночасно з цим, під час проведення перевірки, було встановлено відсутність у позивача ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Відповідно до ст. 15 Закону України № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарюванні усіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії.

Так, згідно до ч. 11 та 17 ст. 15 Закону України № 481, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавча влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкті господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв у межах, спосіб та на підставі своїх повноважень, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, довів перед судом його законність, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 12 квітня 2016 року.