Справа № 810/5181/14
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2016 р. м. Київ К/800/5468/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Приходько І.В.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника відповідача Мурга Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року

у справі № 810/5181/14

за позовом приватного підприємства «Мок-Кар'єр» (далі - позивач, ПП «Мок-Кар'єр»)

до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач, Вишгородська ОДПІ)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ПП «Мок-Кар'єр» звернулось у вересні 2014 року до суду з адміністративним позовом до Вишгородської ОДПІ, у якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки, що оформлено актом про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року; визнати протиправними дії відповідача щодо внесення змін до АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року; зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до АІС співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» шляхом вилучення інформації, внесеної на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року скасовано та прийнято нову постанову, яким позов задоволено частково: визнано протиправними дії Вишгородської ОДПІ щодо внесення змін до АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року; зобов'язано Вишгородську ОДПІ внести відповідні зміни до АІС співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» шляхом вилучення інформації, внесеної на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача, уточнивши вимоги касаційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи те, що касатор-відповідач оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, позивачем дане рішення не оскаржено, касаційна інстанція не знаходить необхідності аналізувати решту судового рішення, перевіряючи його законність та обґрунтованість.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.08.2014 року посадовою особою відповідача складено акт №118/22-01/35433173 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року, в якому зазначено, що на момент проведення звірки стан позивача - 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», від оперативного управління ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області отримано висновок від 04.07.2014 року № 2031/10-13-07-01-14 про відсутність ПП «Мок-Кар'єр» за податковою адресою, в результаті виїзду не встановлено виробничі та трудові потужності, документацію, яка б свідчила про ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві, а тому реальність фінансово-господарських операцій не можливо підтвердити.

Так, перевіркою ПП «Мок-Кар'єр» встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року, які підпадають під визначення статей 185, 187, 188, 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідачем, за результатами складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки, відкориговане податкові зобов'язання та податковий кредит, які задекларовані підприємством.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено наявності негативного впливу на права та інтереси підприємства, оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі і по проведенню зустрічної звірки та по складанню акта про неможливість її проведення, відображенню в ньому певних висновків, внесенню цього акта до інформаційних баз даних податкового органу не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову з іншим предметом оскарження (зокрема, про скасування рішення контролюючого органу, яким визначено суму податкових зобов'язань чи штрафних (фінансових) санкцій), а тому дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, виходив протиправності дій податкового органу щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача, здійснених на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, без прийняття податкового повідомлення-рішення, а також без самостійної зміни таких показників, шляхом подання уточнюючих розрахунків, що порушує права та інтереси позивача, у зв'язку з чим дані податкової звітності підприємства підлягають відновленню.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову, з огляду на таке.

Так, у ході розгляду справи позивачем долучено до матеріалів справи роздруківку від 15.09.2014 року з АІС «співставлення податкового зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» за період вересень - грудень 2013 року та січень - березень 2014 року, з графи «Повідомлення» якої вбачається, що податкові зобов'язання позивача дорівнюють його податковому кредиту, будь-яких відхилень не вбачається.

При цьому, стосовно відхилень по ТОВ «Кушнір» за жовтень 2013 року у сумі 35000 гривень (по податковому кредиту) та по ТОВ «Акріон» за грудень 2013 року на суму 26200 гривень (по податковим зобов'язанням), судом першої інстанції встановлено, що дані коригування відбулися не з підстав непідтвердження реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутність ділової мети та необхідного обсягу цивільної дієздатності, а у зв'язку з відхиленнями між задекларованими показниками позивача і його контрагентів, які містяться в базі автоматизованого співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань в розрізі контрагентів.

Отже, судом першої інстанції не встановлено, що відповідачем вичинялися будь-які дії по внесенню змін до АІС «співставлення податкового зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки і які вплинули на права та інтереси позивача.

При цьому, судом першої інстанції вірно зауважено, що текстуальне викладення такого акту та наведення у ньому тих чи інших слів, речень, тверджень, мотивів, дії щодо відображення в акті висновків інспектора з посиланням на недійсність чи нікчемність правочинів, відсутністю факту реального вчинення господарських операцій є позицією працівника податкового органу, яку він висловлює та відображає на виконання функціональних обов'язків під час зустрічної звірки чи перевірки. Проте ці твердження працівника податкового органу самі по собі не створюють для позивача будь-яких правових наслідків, не порушують прав позивача, оскільки сам акт зустрічної звірки (перевірки, тощо) не є підставою для виникнення грошового зобов'язання, оскільки підставою для визначення податковим органом грошового зобов'язання є податкове повідомлення-рішення.

Водночас, обґрунтованість викладеного в акті про неможливість проведення зустрічної звірки висновку, належність і допустимість його як доказу, оцінка цього доказу на предмет відповідності вимогам законодавства здійснюється адміністративним судом відповідно до вимог статей 69, 70, 79, 86 Кодексу адміністративного судочинства України може встановлюватись під час розгляду відповідних адміністративних справ з іншим предметом позову, якщо в основу спору покладено такий висновок.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги твердження позивача, що вказані вище висновки спричиняють негативні наслідки для підприємства через відмову контрагентів у подальшій співпраці, оскільки захист ділової репутації позивача та відшкодування йому збитків, завданих відмовою контрагентів від подальшого проведення з ним господарських операцій повинні здійснюватися у порядку цивільного чи господарського судочинства.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги про зобов'язання відповідача внести відповідні зміни до АІС «співставлення податкового зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» шляхом вилучення інформації, внесеної на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на усе вищевикладене, постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення змін до АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року та зобов'язання внести відповідні зміни до АІС співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, бази АІС «Аудит» шляхом вилучення інформації, внесеної на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Мок-Кар'єр» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з покупцями та продавцями за період з 01.08.2013 року по 30.04.2014 року № 118/22-01/35433173 від 22.08.2014 року підлягає скасуванню, а помилково скасована в цій частині позовних вимог постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 167, 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року у справі № 810/5181/14 в частині задоволення позовних вимог скасувати та залишити в силі в цій частині позовних вимог постанову Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року у справі № 810/5181/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: (підпис) М.І. Костенко
(підпис) І.В. Приходько