Справа № 812/1689/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1689/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання - Олійник О.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є інвалідом 2-ої групи, у зв'язку з захворюванням, яке пов'язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а також має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії.

17.06.2014 року управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області листом за № 1177/02-3/13 повідомило позивача про припинення виплати пенсії за інвалідністю з 01.07.2014 року.

Протоколом комісії Міністерства соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, № 74 від 29.04.2014 року визнане безпідставним видачу ОСОБА_1, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), у зв'язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.

Позивач, з такими висновками комісії, не згоден.

На думку позивача, в нього наявні всі документи, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому висновок комісії Міністерства Соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, закріплений в Протоколі № 74 від 29.04.2014 року щодо визнання безпідставною видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 у зв'язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження, є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, оформлене у вигляді протоколу від 29 квітня 2014 року № 74, про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження та вилучення цього посвідчення; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с.2-3).

Позивач, представник позивача належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, просили суд справу розглядати без їх участі (а.с.3).

Представники відповідачів належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Представник Міністерства соціальної політики України просив справу слухати у його відсутність, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що підставі для задоволення позовних вимог немає, оскільки позивачем не підтверджено факту виконання робіт у зоні відчуження (а.с.77-78).

Управління Пенсійного фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області та управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області своїх заперечень щодо позову не надали.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, відповідно до приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зазначена справа відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки учасником спору є суб'єкт владних повноважень (орган, наділений публічно-владними повноваженнями).

Протоколом №74 від 29.04.2014 року Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) у зв'язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження (а.с.6,79).

Судом встановлено, що першочерговим питанням, яке підлягає вирішенню та впливає на вирішення справи за суттю позовних вимог у цій справі є правомірність дій першого відповідача у справі - Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України щодо його рішення про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС позивачу.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 2 групи, у зв'язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.07.2008, довідкою до акту огляду МСЕК (а.с.4, 12).

Експертним висновком № 218 Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії на засіданні від 23.05.2008 встановлено, що захворювання позивача пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13).

08.07.2008 позивачу було видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) серії НОМЕР_1 (а.с.14).

У 2001 році було здійснено перевірку правильності видачі ОСОБА_1 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та позивач пройшов перереєстрацію посвідчення (а.с.15).

17.06.2014 року управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області листом за № 1177/02-3/13 повідомило позивача про припинення виплати пенсії за інвалідністю з 01.07.2014 року (а.с.7).

З довідки Слов'яносербського районного дорожнього державного підприємства Луганського обласного об'єднання Державних дорожніх підприємств «Луганський облавтодор» Держкорпорації «Укравтодор» вбачається, що позивач виконував роботи в зоні ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 18 травня 1986 року по 28 травня 1986 року на підставі наказу №88 від 18.05.1986 й закріплений розмір додаткової заробітної плати, виплаченої за роботу в зоні в сумі 71,84 крб. в підвищеному розмірі з коефіцієнтом 1,5 відповідно до Постанови ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (а.с.11, 100).

З довідки від 01.04.2008 вбачається, що позивач з 19 по 26 травня 1986 року знаходився у відрядженні для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в Поліському РШРБУ. Зазначену довідку скріплено печаткою та має підпис начальника філії "Іванківське районне дорожнє управління" ДП "Київського обласного дорожнього управління" (а.с.9).

Листом ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 1/14-14-58 від 12.03.2008, який підписано головою правління та скріплено печаткою підприємства, підтверджено, що позивач у період з 19.05.1986 по 26.05.1986 знаходився у відрядженні в Поліському РШРБУ, направлений Слов'яносербським районним шляховим ремонтно-будівельним управлінням Ворошиловградського облдорстрою для у часті в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8).

Участь позивача з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується довідкою Іванківського РШРБУ, який є правонаступником Поліського РШРБУ від 12.03.2001 року № 33, згідно якої з 19 по 26 травня 1986 року ОСОБА_1 знаходився у відрядженні в Поліському РШРБУ і приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по дезактивації автодоріг по маршруту КПП с.Діброва-Чорнобиль (а.с.93).

Поліське - колишнє селище міського типу, було центром Поліського району з 7 березня 1923 року по 17 листопада 1993 року. Розташоване на півночі Київщини над річкою Уж (притока Прип'яті). Розселене і виключене з облікових даних 19 серпня 1999 року через високу радіаційну забрудненість внаслідок аварії на ЧАЕС.

с.Діброва-Чорнобиль відноситься до зони небезпеки, що підтверджується переліком населених пунктів та виробничих об'єктів, де оплата праці здійснювалась відповідно з зонами небезпеки (згідно рішення урядової комісії) (а.с.94).

Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Законом України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст. ст. 19, 20, 48, 49, 50 передбачено надання компенсацій та пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата пенсій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

На підставі вищенаведеного та згідно діючого законодавства судом достовірно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою №33 від 12.03.2001 про відрядження, довідкою про сплату заробітку у період з 18.05.1986 по 28.05.1986, довідкою УПСЗН від 19.03.2008 № 8/1227-33 про проходження у 2001 році перереєстрації факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, довідкою філії «Іванківське районне дорожнє управління» № 58 від 01.04.2008 про відрядження з 19 травня по 26 травня 1986 року для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тому, рішення комісії викладене в протоколі № 74 від 29.04.2014 щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 позивачу, - є протиправним. Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування вказаного рішення підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС, зобов'язання управління соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, - підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачами по справі правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2, 11,17, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, викладене в протоколі від 29 квітня 2014 року №74, щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС, починаючи з 01.07.2014.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, починаючи з 01.07.2014.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 18 квітня 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян