Справа № 813/6029/15
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Львів Справа № 876/1563/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мисак О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі № 813/6029/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУМВС України у Львівській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУМВС України у Львівській області від 30 липня 2015 року № 542 о/с «По особовому складу» в частині звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ за пунктом 63 «і» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), зобов'язати начальника ГУМВС України у Львівській області поновити його на посаді міліціонера взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУ МВС України у Львівській області та виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його протиправно звільнено зі служби у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку, оскільки таке звільнення проведено після закінчення іспитового строку та без проведення службового розслідування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року вказаний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ начальника ГУМВС України у Львівській області від 30 липня 2015 року № 542 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «і» Положення № 114, поновлено позивача на посаді міліціонера взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУ МВС України у Львівській області з 31 липня 2015 року, стягнуто з відповідача на користь позивача 24663,60 грн грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в сумі 4375,18 грн звернено до негайного виконання.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані посиланням на те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано встановлені висновком службової перевірки факти перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння під час перебування у відрядженні та несенні служби. Також зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось й те, що наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» скасовано всі штатні розписи ГУМВС та їх структурних підрозділів, що унеможливлює поновлення позивача на роботі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в апеляційній скарзі обставини, просила її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника ГУМВС України у Львівській області від 16 березня 2015 року № 179 о/с позивача призначено на посаду міліціонера взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області з 16 березня 2015 року, з присвоєнням йому спеціального звання «старшина міліції». Також позивачу встановлено іспитовий строк до 16 березня 2016 року.

19 лютого 2015 року ОСОБА_1 складено присягу працівників органів внутрішніх справ України.

20 липня 2015 року командиром роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУ МВС України у Львівській області майором міліції Брязу С. О. складено висновок, який затверджений заступником командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» МВС України у Львівській області Соломійчуком В. Ю., згідно з яким позивач, перебуваючи у відрядженні для несення служби у смт. Станиця Луганська Луганської області, 19-20 червня 2015 року перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим грубо порушив службову дисципліну, що було виявлено під час перевірки несення служби нарядами БПСМ ОП «Львів» ГУ МВС України у Львівській області у Станиці Луганській старшим лейтенантом міліції Яциком В. Б., сержантом міліції Талапчуком А. О. і лейтенантом міліції Полюгою Т. П.

На підставі вказаного висновку наказом начальника ГУМВС України у Львівській області від 30 липня 2015 року № 542 о/с у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку позивача звільнено у запас Збройних Сил України з 31 липня 2015 року (пункт 63 «і» Положення).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження непроходження позивачем випробування під час іспитового строку та порушення ним службової дисципліни, що вказує на незаконність його звільнення.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законами України «Про міліцію» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут ОВС) та Положенням № 114.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про міліцію» на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), мають повну загальну середню освіту, володіють державною мовою, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання. При прийнятті на службу до міліції може бути встановлено випробування строком до одного року.

Аналогічні умови щодо встановлення іспитового строку тривалістю до одного року передбачені пунктом 3 Положення № 114, в якому також зазначено, що особливості проходження служби в період іспитового строку визначаються МВС.

Непроходження випробування в період іспитового строку є підставою для звільнення зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до підпункту «і» пункту 64 Положення № 114.

Зі змісту наведених норм видно, що у разі прийняття особи на службу в органи внутрішніх справ, такій особі може бути встановлено іспитовий строк, який не повинен перевищувати одного року, про що обов'язково зазначається в наказі про прийняття на службу. При цьому, непроходження випробувального терміну є окремою підставою для звільнення такої особи з органів внутрішніх справ.

Визначальним фактором звільнення з підстав непроходження випробування в період іспитового строку є обставини, які в своїй сукупності дають можливість стверджувати про суттєві порушення службової дисципліни з боку працівника органів внутрішніх справ.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 23 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

На виконання вказаної норми наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція), згідно з якою службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Згідно з пунктами 5.2-5.4 Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Пунктами 8.1, 8.4 Інструкції передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

У разі відсутності в начальника, який призначив службове розслідування, повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення в резолютивній частині висновку повинно міститися клопотання до старшого прямого начальника, який наділений відповідним правом, про накладення на особу рядового або начальницького складу того чи іншого виду дисциплінарного стягнення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою звільнення з органів внутрішніх справ осіб рядового або начальницького складу (в тому числі в період іспитового строку у зв'язку з непроходженням випробування) мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Інструкцією, чим забезпечується належний захист законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Так, як видно з матеріалів справи, при призначенні позивача на посаду міліонера йому встановлено іспитовий строк тривалістю один рік, тобто до 16 березня 2015 року.

Заступником командира взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області лейтенантом міліції Полюгою Т. П., командиром взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області сержантом міліції Талапчуком А. Ю., командиром роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції Яциком В. Б. подано рапорти про порушення позивачем службової дисципліни під час несення служби у зоні проведення АТО, яке полягало у перебуванні позивача в стані алкогольного сп'яніння, за результатами розгляду яких командиром роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУ МВС України у Львівській області майором міліції Брязу С. О. складено висновок від 20 липня 2015 року про порушення позивачем службової дисципліни під час несення служби, у зв'язку з чим заявлено клопотання перед керівництвом ГУМВС України у Львівській області про звільнення позивача з органів внутрішніх справ. Вказаний висновок затверджений заступником командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» МВС України у Львівській області Соломійчуком В. Ю.

Даний висновок і послужив підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Необхідно зазначити, що звільняючи ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, відповідач не дотримався визначеної процедури накладення дисциплінарного стягнення, оскільки наказ про проведення службового розслідування не видавався, а відповідно таке не проводилось.

Недотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, позбавило його права на належний захист своїх законних прав та інтересів відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Вказані обставини підтверджуються також і висновком службового розслідування за фактом надходження звернень колишніх працівників міліції батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області щодо можливих порушень при їх звільненні з органів внутрішніх справ від 05 жовтня 2015 року, затвердженим начальником ГУМВС України у Львівській області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належним чином факту порушення позивачем службової дисципліни (перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння), що могло бути підставою для його звільнення у зв'язку з непроходженням іспитового строку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про незаконність оскаржуваного наказу та наявність підстав для його скасування, з поновленням позивача на посаді та виплатою на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ за підпунктом «і» пункту 63 Положення № 114 у відповідача не було.

Посилання ГУМВС України на неможливість поновлення позивача на роботі з огляду на скасування штатних розписів та структурних підрозділів ГУМВС наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» є безпідставними, оскільки згідно з статтею 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, а станом на момент розгляду судом даної справи запису про припинення ГУМВС України у Львівській області до Єдиного державного реєстру не внесено.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі № 813/6029/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 22 квітня 2016 року.