Справа № 646/11775/15-а
Суддя: Нікуліна Л. П.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/646/1022015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.,

за участю секретаря Жорнік Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби Волинської митниці ДФС про скасування постанови-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної фіскальної служби Волинської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову Волинської митниці ДФС від 19.08.2015 року по справі про порушення митних правил № 0931/20505/2015.

Свій позов мотивує тим, що у встановлений ст. 95 МК України строк, а саме до 17.07.2015 року він не міг вивезти легковий автомобіль марки «Ауді-6», реєстраційний номер RP56332, везений на територію України в митному режимі «транзит», оскільки з 17.07.2015 року по 22.07.2015 року року, вказаний автомобіль знаходився на ремонті. В.о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 до уваги даний факт не взяв і 19.08.2015 року виніс оскаржувану постанову. Зазначеною постановою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0931/20505/2015.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких посилався те, що позивач документально не підтвердив наявності фактів непереборної сили або аварії, на які він посилається, як на підставу несвоєчасного вивезення автомобіля марки «Ауді-6», реєстраційний номер RP56332, з митної території України, та які б відповідали положенням розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657. Крім цього, вказує, що ФОП «ОСОБА_3А.», який видав акту прийому передачі робіт від 20.07.2015 року та рахунок-фактуру № 20/7 про проведення ремонтних робіт, не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії, а надана документи не дає можливості встановити даний факт і не може бути належним та допустимим доказом у справі. Крім цього, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування), оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. За викладених підстав вважає, що посадові особи Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 22.07.2015 року з України в напрямку до ОСОБА_4 на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав в якості водія автомобіля «Ауді А-6» р/н RP56332 кузов номер /№АІІ2224В2лМ)09576 ОСОБА_1.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, та встановлено, що 07.07.2015 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Ауді А-6» р/н RP56332 кузов номер 1№АШ224В2Ш009576.

Враховуючи наявність інформації в базі даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ було з'ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.І ст.381 МК України.

22.07.2015 року під час вивезення позивачем вказаного транспортного засобу через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС було встановлено, що ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст.95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб) даного автомобіля, тобто строк доставки до митниці призначення, більше ніж на 10 діб.

Під час дачі пояснень щодо неможливості виконання зобовязання про транзит даного транспортного засобу, у звязку з його ремонтом позивач предявив Акт прийому передачі робіт від 20.07.2015 року та рахунок-фактуру № 20/7 від 20.07.2015 року від ФОП «ОСОБА_3А.» про проведення ремонтних робіт електропроводки т/з «Ауді-6», р/н RP56332 з 17.07.2015 року по 20.07.2015 року.

Однак зазначені обставини та документи інспектором митниці до уваги взяті не були в силу ст.460 МК України, оскільки обставини стосовно ремонтних робіт транспортного засобу не відносяться до аварії, дій обставин непереборної сили.

22.07.2015 року по даному факту, посадовою особою митниці, було складено протокол про порушення митних правил № 0931/20505/2015 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 470 МК України, а 19.08.2015 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Стаття 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статтіпередбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок визначення особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіна 31.05.2012 №657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012. за N 1669/21981 (далі Порядок).

Пунктом 3 розділу VIIIзазначеного Порядку, передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 розділу VIII даного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Статтею 460 ч. 1МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу , внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Разом із тим, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної дії.

Отже, автомобіль марки «Ауді-6», р/н RP56332, мав би бути вивезений позивачем за межі митної території України у строк до 17.07.2015 року, однак даного обовязку позивач ОСОБА_1 не виконав, незважаючи на належну його обізнаність про необхідність його виконання.

При цьому, відповідач в оскаржуваній постанові належно оцінив фактичні обставини та доводи ОСОБА_1, в обґрунтування чого вказав, що ремонт транспортного засобу не міг завадити останньому вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на сцепки, на лафеті, на іншому транспортному засобі).

Такий висновок відповідача не суперечить положенням митного законодавства, оскільки жодною нормою не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Отже, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 163,167-4, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби Волинської митниці ДФС про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Л.П.Нікуліна