Справа № 758/9885/15-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/9885/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Роман О.А.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

за участю секретаря - Доник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (правонаступником якого є Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві) щодо призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у редакції, чинній станом на 20 березня 2015 року;

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у редакції, чинній станом час виникнення права на призначення пенсії та звернення із заявою від 05 грудня 2014 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у редакції, чинній станом час виникнення права на призначення пенсії, тобто у розмірі 80 % заробітної плати наукового працівника.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що у момент виникнення права на пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», розмір пенсії становив 80 %, а не 60 % заробітної плати наукового працівника.

Під час судового засідання позивач підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та до 20 березня 2015 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 05 грудня 2014 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Листом від 17 грудня 2014 року № 14893/06 відповідач повідомив позивача про те, що їй відмовлено в перерахунку пенсії до надання уточнюючих довідок (оскільки у довідках про заробітну плату виявлено розбіжності з індивідуальними відомостями про застраховану особу за 2007, 2010-2013 роки) та документів, що підтверджують військове звання, якщо воно є.

ОСОБА_2 20 березня 2015 року повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», до якої додала документи, зазначені у листі відповідача від 17 грудня 2014 року № 14893/06.

Згідно з розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва № 199537 від 26 березня 2015 року позивачу із 20 березня 2015 року була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника.

Позивач 13 червня 2015 року засобами поштового зв'язку направила відповідачу заяву про перерахунок пенсії та призначення її у розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника.

Листом від 25 червня 2015 року № 161/Н-137 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними діями Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення із заявою про призначення пенсії від 20 березня 2015 року ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» діяла у редакції, яка передбачає виплату пенсії у розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у редакції, яка діяла станом на 05 грудня 2014 року, пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Разом з тим, пп. 2 п. 20 розділу І Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності 01 січня 2015 року, були внесені зміни до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а саме - цифри « 80» замінено цифрами « 60».

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії у розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, оскільки вперше із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» звернулася 05 грудня 2014 року, тобто до внесення вказаних змін.

У відповідності до ч. 16 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону призначається з дня звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 26 ст. 24 вказаного Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та інші необхідні документи подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пенсійного забезпечення, або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Перелік необхідних документів та порядок їх подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері науки.

Постановою правління ПФУ від 06 квітня 2011 року № 10-3 був затверджений Перелік та порядок подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Положеннями п. 8 вказаного нормативно-правового акту, серед іншого, передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначаються відповідно до Порядку подання документів № 22-1.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У заяві ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 року зазначено, що вона просить перевести її з одного виду пенсії на інший. Разом з тим, відповідно до вказаної заяви пенсія згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» позивачу призначалася вперше.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» державні пенсії поділяються на такі види: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

До 05 грудня 2014 року ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у заяві, поданій 05 грудня 2014 року позивач просила також призначити пенсію за віком, проте відповідно до іншого Закону.

Таким чином, заява ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 року є фактично заявою про призначення пенсії, а не заявою про перехід з одного виду пенсії та інший, у зв'язку з чим на її розгляд і вирішення поширюються правила, встановлені п. 1.7 Порядку.

Як раніше зазначалося, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» 05 березня 2016 року. Листом від 17 грудня 2014 року відповідач повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів. Позивач стверджує, що зазнаний лист отримала 23 грудня 2014 року. Відповідач зазначену обставину не заперечує.

Заяву про призначення пенсії разом із документами, зазначеним у листі від 17 грудня 2014 року, ОСОБА_2 подала 20 березня 2015 року, тобто не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що днем звернення ОСОБА_2 за призначенням пенсії вважається 05 грудня 2014 року.

Відтак, ОСОБА_2 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» із 05 грудня 2014 року, а не з 20 березня 2015 року, та у розмірі 80, а не 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника.

У зв'язку з цим вимоги позивача про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії відповідно до її заяви від 05 грудня 2014 року та відмови в задоволенні заяви про перерахунок пенсії, що була направлена засобами поштового зв'язку 13 червня 2015 року, є законними і обґрунтованими.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача на призначення пенсії, колегія суддів виходить із того, що згідно з п. 4.3 Порядку за результатами вирішення заяви та документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку. Таким чином, належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, прийнятих за результатами вирішення заяв про призначення пенсії та про перерахунок пенсії.

З метою витребування зазначених рішень відповідачу були направлені запити від 28 березня 2016 року № 02.3-13/1716 та від 04 квітня 2016 року № 02.3-13/1911.

У судовому засіданні, призначеному на 14 квітня 2016 року представник відповідача надав суду для огляду оригінал пенсійної справи ОСОБА_2 № 199537/123. Під час дослідження вказаної пенсійної справи було встановлено, що рішення, передбачені п. 4.3 Порядку, Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва не приймалися.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним поновити права позивача шляхом визнання протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» з 20 березня 2015 року у розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника; визнання протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягали у направленні ОСОБА_2 листа від 25 червня 2015 року № 161/Н-137 про відмову в проведенні перерахунку пенсії; зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» з 05 грудня 2014 року у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника з урахуванням раніше проведених виплат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 03 лютого 2016 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» з 20 березня 2015 року у розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягали у направленні ОСОБА_2 листа від 25 червня 2015 року № 161/Н-137 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» з 05 грудня 2014 року у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 22 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.