Справа № 617/6717/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м. Київ К/9991/66285/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27 квітня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 20 березня 2012 року повторно пред'явив до виконання виконавчий лист №2а-971/09, проте постановою головного державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 27 березня 2012 року йому було відмовлено у прийнятті до провадження даного виконавчого документа.

Просив визнати незаконною постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Також просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що оскаржувану постанову отримав 07 квітня 2012 року.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2012 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, відповідач просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 травня 2009 року Овруцьким районним судом Житомирської області видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_4 з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, передбачену статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплату до заробітної плати за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, з 01 липня по 31 липня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року в сумі 17 461,50 грн.

20 березня 2012 року даний виконавчий лист був повторно пред'явлений до примусового виконання.

27 березня 2012 року головним державним виконавцем примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-971/09 на підставі пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутність бюджетних призначень на відповідний рік не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною третьою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі у розгляді адміністративної справи як відповідачів.

Позивач звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного, перелік яких визначено статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення районного суду, на дану правову помилку не звернув увагу.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27 квітня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: