Справа № 826/818/14
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р. м. Київ К/800/29389/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 у справі № 826/818/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Буд Град Партнерс" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві,

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Буд Гранд Партнерс" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Інтер-Проект") звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо коригувань в АІС „Податковий блок", підсистеми „Аналітична система" на підставі висновків, викладених в акті № 749/26-54-22-2-38615370 від 28.11.2013; зобов'язання податкового органу відновити в автоматизованих інформаційних системах показники податкових зобов'язань та податкового кредиту із податку на додану вартість, які були відкориговані на підставі вищезазначеному акті.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2014, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014, позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо коригувань в АІС „Податковий блок", підсистеми „Аналітична система" на підставі висновків, які викладені в акті №749/26-54-22-2-38615370 від 28.11.2013; зобов'язано ДПІ відновити в автоматизованих інформаційних системах показники податкових зобов'язань та податкового кредиту із податку на додану вартість, які були відкориговані податковим органом.

Відповідач звернувся із касаційною скаргою про скасування постанови Окружного адміністративного суду від 18.03.2014 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що відповідачем здійснено зустрічну звірку ТОВ „Компанія Інтер - Проект" з питань документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.06.2012 до 30.09.2013 та складено акт № 749/26-54-22-2-38615370 від 28.11.2013 „Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ „Компанія „Інтер-Проект".

Проведеною перевіркою встановлено, що позивач не знаходиться за юридичною адресою; відсутній об'єкт оподаткування при визначенні доходів та витрат (послуг) за період з 01.06.2013 до 30.09.2013 та відсутній об'єкт оподаткування при придбанні та продажу товарів ( послуг) за вище зазначений період.

При проведенні перевірки встановлено, що правочини між позивачем та контрагентами здійснені без мети настання реальних наслідків та зроблено висновок, що зазначені правочини відповідно до ч. 1, 2 ст. 215, ст. 203 Цивільного кодексу України є нікчемними і не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України, що у свою чергу виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Складений за результатами проведеної перевірки акт є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платнику податків грошових зобов'язань. Акт перевірки складається посадовими особами контролюючого органу, позаяк це є їх службовою діяльністю на виконання посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни, та не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

При цьому, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки.

Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи, оскільки в такому разі правомірне притягнення особи до набуття певних благ не обмежується.

З огляду на викладене, ні акт перевірки, ні дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника, що, в свою чергу, виключає підстави для визнання протиправними дій податкового органу щодо формування висновків в акті перевірки №749/26-54-22-2-38615370 від 28.11.2013.

Вирішуючи питання про правомірність внесення контролюючим органом до підсистеми "Податковий аудит", інформаційної системи "Податковий блок" інформації на підставі зазначеного акту перевірки, колегія суду враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постановах від 03 листопада 2015 року, від 01 грудня 2015 року, від 03 лютого 2016 року (справи № 21-99а15, № 21-3133а15, № 21-4265а15 відповідно), згідно з якою відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, урегульовані ПК України.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до ПК України, може зберігатись та опрацьовуватись в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Дії контролюючого органу щодо внесення до інформаційних систем змін показників податкової звітності суб'єкта господарювання на підставі акту перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для цього платників та не порушують його права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Судами встановлено, що на підставі акту перевірки відповідачем внесено зміни до підсистеми "Податковий аудит" інформаційної системи "Податковий блок" щодо показників податкової звітності позивача.

При цьому, встановлено, що податкові повідомлення-рішення за наслідками здійснення цієї перевірки контролюючим органом не приймались, виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов'язань.

Оскільки акт перевірки, дії посадових осіб податкового органу щодо включення до акту певних висновків, а також внесення контролюючим органом до інформаційних систем змін без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжує правових наслідків для платників податків та не порушує їх права, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, помилково задовольнив заявлені товариством позовні вимоги.

Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій обставини у адміністративній справі встановлені правильно, але судові рішення підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 скасувати.

Ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Буд Град Партнерс" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.