Справа № 805/90/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/90/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. Справа № 805/90/16-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб’єва І.Г. розглянувши в по рядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги,

в с т а н о в и в :

12 січня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (далі - Товариство) до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі – Інспекція, Костянтинівська ОДПІ) у якому просили визнати нечинною та скасувати вимогу Костянтинівської ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 02 жовтня 2015 року № Ю-218-23 в сумі 415 101,13 гривень.

Зазначали, що Товариство знаходиться на території проведення антитерористичної операції, а тому відповідно до приписів Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” є звільненим від виконання обов’язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. З урахуванням викладеного просили задовольнити позов.

Інспекція проти позову заперечила, надала суду письмові заперечення в яких просить відмовити у задоволені позову, обґрунтовуючи тим, що позивач не є звільненим від виконання обов’язків платника єдиного внеску, оскільки ним не подавалась заява про звільнення від виконання обов’язків щодо сплати єдиного внеску та станом на момент винесення спірної вимоги не було затверджено зони проведення антитерористичної операції.

Представник позивача до судового засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву та просив розглянути справу за його відсутності .

Відповідач до судового засідання також не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного суду (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до початку антитерористичної операції Товариство здійснювало власну підприємницьку діяльність у передмісті м. Донецька (с. Спартак Донецької області). 23 вересня 2015 року позивач був переміщений до підконтрольної Україні території (с. Полтавка, Костянтинівський район, Донецька область).

02 жовтня 2015 року Інспекцією винесена вимога № Ю – 218-23 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 415 101,13 гривень. Зазначена сума боргу (недоїмки) нарахована за період з січня по вересень 2015 року.

19 жовтня 2015 року Товариством на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області направлена скарга, у якій позивач просив переглянути спірну вимогу та скасувати її. Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області скарга залишена без розгляду.

18 листопада 2015 року Товариство звернулось до ДФС України з повторною скаргою у якій просило скасувати спірну вимогу, проте, рішенням від 21 грудня 2015 року вказана скарга залишена без розгляду, а вимога без змін.

Крім того, 18 лютого 2015 року Товариство звернулось до Донецької торгово – промислової палати із заявою про отримання відповідного сертифікату на підтвердження обставин непереборної сили. Листом від 11 березня 2015 року Донецька торгово – промислова палата повідомила Товариство про те, що Законом України “Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” не передбачено підтверджувати настання обставин непереборної сили. Зазначили, що підставою для звільнення від виконання відповідних обов’язків є лише заява платника єдиного внеску.

В матеріалах справи також наявні сертифікати Торгово – промислової палати України про форс – можорні обставини від 04 лютого 2015 року № 2853 та від 22 червня 2015 року № 4549.

Судом також встановлено, що Товариством до Костянтинівської ОДПІ 03 березня 2016 року подана заява про звільнення його від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” та заяву про списання боргу, що виник з березня 2014 року по вересень 2015 року.

Розглянувши матеріали адміністративного справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ “Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” (далі – Закон № 2464) цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною другою статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України”.

Згідно з підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” внесені зміни до Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування”, за загальними правилами яких на час проведення антитерористичної операції суб’єкти господарювання звільняються від обов’язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Костянтинівка та Костянтинівський район є територією проведення антитерористичної операції.

Статтею 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов’язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Статтею 9-4 Розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” передбачено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 вказаного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідно до абзацу четвертого вказаної статті недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином, законодавець визначив два способи звільнення платників єдиного внеску від виконання своїх обов’язків, що передбачені статтею 6 Закону № 2464.

Перший – подання платником єдиного внеску заяви, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

З аналізу приписів абзацу першого статті 9-4 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 2464 вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов’язків, передбачених статтею 6 Закону пов’язується лише з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви.

Другий спосіб – визнання заборгованості безнадійною та її списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Системний аналіз наведених способів звільнення платників єдиного внеску від виконання їх обов’язків дає підстави дійти висновку, що перший із них звільняє від виконання обов’язків з моменту подання до податкового органу заяви, а другий – стосується зобов’язань, які вже виникли.

Суд звертає увагу, що станом на момент винесення оскаржуваної вимоги позивач не звертався до податкового органу ані з заявою про звільнення його від виконання своїх обов’язків зі сплати єдиного внеску, ані із заявою про списання безнадійного податкового боргу. Такі заяви подані позивачем лише 03 березня 2016 року.

Подання платником єдиного внеску заяви про звільнення в порядку передбаченому абзацом другим статті 9-4 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 2464, як вже зазначалось вище, не звільняє такого платника від виконання обов’язків, які виникли до її подання.

Водночас, законність розгляду заяви про списання такої заборгованості не є предметом цього позову.

За таких обставин у податкового органу, при винесенні оскаржуваної вимоги не було правових підстав вважати позивача звільненим від виконання своїх обов’язків, передбачених статтею 6 Закону № 2464.

Тому не має підстав вважати дії та вимогу податкового органу протиправними.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративний позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинною і такою, що не відповідає закону та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 жовтня 2015 року № Ю-218-23 в сумі 415 101,13 гривень – відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.