Справа № 802/4093/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4093/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

20 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

позивача: ОСОБА_2

представників відповідачів: Македонського О.В., Волошенюк Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2016 року позов позивача задоволено частково: визнано протиправним та скасовано п.п. 1.1 п. 1 наказу Державної фіскальної служби України № 718 від 18.09.2015 року в частині звільнення з посади першого заступника начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2; визнано протиправним та скасовано наказ Вінницької митниці Державної фіскальної служби України № 523-о від 16.12.2015 року "Про розрахунок та звільнення ОСОБА_2"; поновлено позивача на посаді першого заступника начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби України; стягнено з Вінницької митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2015 року по 22.01.16 року в розмірі 11114,22 грн. (одинадцять тисяч сто чотирнадцять грн., 22 коп.) з відрахуванням всіх обов`язкових платежів до бюджету. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем - Державною фіскальною службою України подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідачів вимоги апеляційної скарги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом Голови Державної фіскальної служи України №2139-о від 26.12.2014 р. позивача в порядку переведення призначено на посаду першого заступника начальника Вінницької митниці ДФС та згідно наказу начальника Вінницької митниці ДФС №45-о від 29.12.2014 р. вона приступила до виконання своїх обов'язків на посаді першого заступника начальника Вінницької митниці ДФС з 29.12.2014 р.

На виконання розпорядження Голови ДФС України "Про проведення перевірок" №184-р від 07.07.2015 р., з 08.07.2015 р. по 07.08.2015 р. робочою групою у складі працівників ГУ ДФС у Вінницькій області та територіальних органів митниці ДФС, на чолі з начальником відділу внутрішнього аудиту та контролю ДФС у Вінницькій області Волкодавом П.М., з відома та у присутності начальника Вінницької митниці ДФС Савчука О.В., проведено внутрішню перевірку стану організації роботи Вінницької митниці ДФС за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2015 р. щодо забезпечення повноти оподаткування товарів та з інших питань.

За результатами перевірки складено акт перевірки Вінницької митниці ДФС від 20.08.2015 р. №9547/7/02-80/3, в якому зафіксовано численні недоліки та порушення в роботі Вінницької митниці ДФС. Зокрема, Вінницькою митницею ДФС не забезпечено виконання індикативних показників надходжень з ПДВ за квітень 2015 року - 96 відс. (відставання - 5,2 млн. грн.), травень 2015 року - 96 відс. (відставання 31,2 тис. грн.) та червень 2015 року - 98 відс. (відставання - 1676,4 тис. грн.).

Вінницькою митницею ДФС у квітні 2015 р. здійснено оформлення 22 тонн товару, який направлявся на адресу ПП "Марго". Різниця митних платежів склала 768 тис. грн. порівняно з фактично сплаченими.

Не проведено порівняння митної вартості при здійсненні митного оформлення товарів Вінницькою митницею ДФС, зокрема товарів "прокат плоский з вуглецевої сталі" у січні 2015 р., "полівінхлорид" у березні 2015 р., що спричинило різницю митних платежів у сумі 15,25 тис. грн. порівняно з фактично сплаченими.

За результатами співставлення заявленого у березні 2014 року - серпні 2015 року ТОВ "Валром Україна" рівня митної вартості товару "полівінілхлорид (ПВХ)" з митними оформленнями ідентичного товару (згідно з даними ЄАІС), орієнтована різниця митних платежів склала б 1245,3 тис. грн.

У зв'язку з чим, серед інших, наказом голови ДФС України №718 від 18.09.2015 р. першого заступника начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2, за неналежне виконання нею службових обов'язків щодо організації роботи при митному контролі та митному оформленні товарів, зокрема при перевірці правильності визначення митної вартості товарів, що призвело до порушень ч.1 ст. 54 Митного кодексу України, п.п.2.4-2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012 р.№362, п.п. 11.2 п.11 Положення про Вінницьку митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС від 21.08.2014 р. №63 звільнено з займаної посади.

На виконання зазначеного наказу, наказом начальника Вінницької митниці ДФС від 16.12.2015 р. №523-о позивач звільнена з посади першого заступника начальника Вінницької митниці ДФС.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.1 ст. 14 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

В силу п. 1 "Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950, може бути проведено службове розслідування, зокрема: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Відповідно до п. 8 Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Таким чином, законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби та порядок застосування таких стягнень.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом під час судового засідання ОСОБА_2 працювала в органах митного контролю, тобто була державним службовцем.

Однак, всупереч визначеним нормам законодавства, наказ голови Державної фіскальної служби України від 18.09.2015 року № 718 "Про результати перевірок митниці" прийнятий на підставі висновків акту про результати внутрішньої перевірки Вінницької митниці ДФС, під час якої виявлено неналежне виконання службових обов'язків щодо організації роботи при митному контролі та митному оформленні. При цьому службове розслідування стосовно неналежного виконання позивачем службових обов'язків ДФС України не проводилось.

Тобто, звільняючи позивача із займаної посади, головою ДФС України порушено процедуру, яка передує застосуванню дисциплінарного стягнення до державного службовця.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 41 КзпП України, крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також, зокрема у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

При цьому, рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення, бажано, конкретних трудових обов'язків.

В свою чергу, натомість наказ № 718 від 18.09.2015 року "Про результати перевірок митниць ДФС" ґрунтується на висновках акту про результати перевірки Вінницької митниці ДФС та містить цілу систему порушень, за які притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, шляхом звільнення з посади першого заступника начальника Вінницької митниці ДФС, у зв'язку із неналежним виконанням службових обов'язків. Тобто відсутній факт одноразового грубого порушення в розумінні пункту 1 частини першої статті 41 КзпП України.

Крім того, слід врахувати, що позивач був призначений на посаду тільки в грудні 2014 року, а перевіркою охоплювався період роботи 2014 рік та перше півріччя 2015 року. Тобто висновки перевіряючих про допущені порушення та неналежним чином організовану роботу позивача за 2014 рік є взагалі безпідставним.

Отже, наказ Державної фіскальної служби України № 718 від 18.09.2015 року "Про результати перевірок ДФС" є протиправним.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Вінницької митниці ДФС України №523-о від 16.12.2015 р. "Про розрахунок та звільнення гарванко С.Ю.", то слід зазначити наступне.

Вказаний наказ прийнято відповідно до наказу Державної фіскальної служби України № 718 від 18.09.2015 року "Про результати перевірок ДФС". Враховуючи висновок суду щодо визнання протиправним та скасування наказу № 718, вказана позовна вимога також підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 1 ст. 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З метою захисту порушених прав та інтересів позивача, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, щодо необхідності поновлення його на тій посаді, з якої він був незаконно звільнений, тобто на посаді першого заступника начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби України.

У відповідності до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно з абз. "з" п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Вимогами п. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи зазначене, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції вірно взяв уваги довідку, видану начальником ВФЕРБО про обчислення середньої заробітної плати згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" позивача № 294/8/02-80-05 від 21.01.2016 року, згідно з якою середньоденний заробіток позивача на дату звільнення зі служби становив 427,47 грн.

Тому, оскільки за період з 16.12.2015 року по 22.01.2016 року було 26 робочих днів, середній заробіток, що підлягає стягненню на користь позивача за весь час вимушеного прогулу становить 11114,22 грн. (26х427,47).

Водночас, оскільки нарахування та виплата заробітної плати на час звільнення з державної служби позивачу проводились Вінницькою митницею ДФС України, то і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу має відбуватись за рахунок коштів саме цього державного органу (установи).

Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції правильно задовольнив частково, а саме шляхом стягнення з Вінницької митниці ДФС України на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 11114,22 грн, а в стягнені заробітної плати з ДФС України відмовив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і дав їм належну правову оцінку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 квітня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.