Справа № 802/280/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/280/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

20 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Козлова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна поліція України про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національної поліції України, про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року вказаний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду, та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В судовому засіданні позивач та представник позивача апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі і за обставин, викладених у ній, просили її задоволити, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що засвідчується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 230-к від 06 листопада 2015 року, який виданий начальником казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" Міністерства внутрішніх справ України генерал-майором міліції Писаренком В.Г. про звільнення старшого сержанта міліції ОСОБА_2 з посади міліціонера роти охорони казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ"; поновити ОСОБА_2 на посаді міліціонера роти охорони казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" з 06 листопада 2015 року; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. В даному випадку, оглянувши листки непрацездатності ОСОБА_2, з яких випливає, що останній перебував на лікарняному з 05 січня 2016 року по 11 січня 2016 року та з 14 січня по 29 січня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач мав можливість звернутись до суду з відповідним позовом з 26 грудня 2015 року по 04 січня 2016 року, з 12 січня 2016 року по 13 січня 2016 року та з 30 січня 2016 року по 16 лютого 2016 року, однак не скористався своїм правом у встановлений законом термін, звернувшись за захистом своїх прав лише 09 березня 2016 року.

Враховуючи, що позивачу стало відомо про його звільнення саме 26 грудня 2015 року року, даний позов поданий вже після спливу місячного строку звернення до суду, оскільки фактичною датою звернення є 09 березня 2016 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим і передчасним, зважаючи на наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Зокрема, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналась, або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Таким чином, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатись про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).

Як вбачається з матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень позивача, 26 грудня 2015 року йому було лише повідомлено про звільнення в зв'язку з скороченням штатів, при цьому факт ознайомлення його з наказом про звільнення місце не мав. Позивач продовжував працювати, виконуючи свої службові обов'язки, заступаючи на чергування та отримуючи зброю, про що розписувався у відповідних журналах, з подальшим отриманням заробітної плати в листопаді і грудні 2015 року. Відповідно до графіку чергування ОСОБА_2 продовжував свою співпрацю з відповідачем до 05 січня 2016 року, оскільки з вказаної дати по 11 січня 2016 року він перебував на лікарняному.

Як зазначено представником позивача, вказані обставини можуть бути підтверджені випискою по картковому рахунку позивача, з якої вбачається факт нарахування позивачу заробітної плати на протязі вказаного періоду та журналом отримання зброї і журналом чергування, які свідчать про факт виконання позивачем його безпосередніх службових обов'язків до 11 січня 2016 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, листом від 11 лютого 2016 року позивачем було отримано від відповідача витяг з наказу № 230-к від 06 листопада 2015 року, зі змісту якого вбачається, що старшого сержанта міліції ОСОБА_2, міліціонера роти охорони казенного науково-виробничого об'єднання "Форт" МВС України звільнено з 06 листопада 2015 року в запас Збройних Сил України. Разом з вказаним документом позивачу надіслано повідомлення про необхідність отримання трудової книжки № 372 від 03 лютого 2016 року. Вказане засвідчується наявним в матеріалах справи копією конверту, який у відповідності до відмітки відділення поштового зв'язку направлено на адресу позивачу 04 лютого 2016 року.

Вказаний факт, на думку судової колегії апеляційної інстанції, свідчить про те, що до отримання оскаржуваного наказу, позивачу не було відомо причину його звільнення, та не можливо було визначити спосіб захисту його прав. В даному випадку, відповідачем не надано жодного доказу ознайомлення позивача зі змістом наказу № 230-к від 06 листопада 2015 року у період з дати його прийняття до 11 лютого 2016 року.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач 04 березня 2016 року, в межах строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, рекомендованим листом із повідомленням про вручення надіслав до Вінницького окружного адміністративного суду позов, що засвідчується наявним в матеріалах справи конвертом та наявним на ньому штампом відділення зв'язку.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія, приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним доказам по справі, неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а відтак ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна поліція України про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 квітня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.