Справа № 826/26562/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача Уразгільдєєва Т.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Лекс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Лекс» до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року

у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини у справі, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовой А.Н. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49428752, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4026 виданого 04 листопада 2015 року приватним нотаріусом КІНО Войтовським В.С. про стягнення з публічного акціонерного товариства «ЛЕКС» на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» боргу у сумі 522 184, 94 дол. США .

Публічне акціонерне товариство «ЛЕКС», не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 49428752 від 20 листопада 2015 року, просить суд визнати її протиправною та скасувати.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на пункт 3 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» з якого вбачається, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання, є помилковим, оскільки, дана норма стосується рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, в той час, як в даному випадку виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не рішення, яке повинно було набрати (юридичної) законної сили чи підлягати негайному виконанню.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 1, п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон № 606-XIV) передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 18 Закону № 606-XIV у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 (далі - Закон № 3425-XII) у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону № 3425-XII кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» до Державної виконавчої служби України було подано заяву (а.с. 48-49) про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 4026 від 04 листопада 2015 року (а.с. 43).

Перевіривши вказаний виконавчий напис на предмет його відповідності наведеним вище законодавчим нормам, колегія суддів дійшла висновку, що він містить всі необхідні реквізити, у тому числі і дату набрання чинності - 04.11.2015.

Не зважаючи на це, позивач стверджує, що виконавчий напис, на момент прийняття оскаржуваної постанови ще не набрав законної сили. Однак, колегія суддів вважає таке посилання необґрунтованим з оскільки с силу п. 4 гл. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, про що зазначається у тексті самого виконавчого напису.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що виконавчий напис видано неправомірно та передчасно, оскільки у даній справі оцінці підлягає виключно оскаржуване рішення відповідача про відкриття виконавчого провадження. Правомірність видачі виконавчого напису у даній справі не розглядається.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що виконавчий напис № 4026 від 04 листопада 2015 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., за своїм змістом відповідає вимогам чинного законодавства, а отже може бути пред'явлений до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, прийняття виконавчого документа, який відповідає вимогам Закону № 606-XIV та пред'явлений у встановлений строк, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є обов'язком державного виконавця

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XI у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Оскаржувана постанова повністю відповідає наведеним вище вимогам, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Лекс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 20.04.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.